22-ц/775/184/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції: Козлов Д.О.
Доповідач: Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сороки Г.П.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач є його батьком. У теперішній час позивач є повнолітнім та продовжує навчання в Маріупольському механіко- металургійному коледжі Приазовського державного технічного університету на денному відділенні. Вказує, що відповідач працює та має постійний заробіток, тому може надавати йому матеріальну допомогу. Просив суд стягнути з відповідача на утримання позивача на час навчання аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014 року та до закінчення навчання.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 200 (двісті) грн. від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014 року та до закінчення навчання, однак не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі ? частки з усіх видів заробітку. В обґрунтування апеляції зазначає, що суд при винесенні рішення не врахував стан здоров'я позивача, оскільки він з вересня по листопад 2014 року знаходився на лікарняному з діагнозом інфекційний мононуклеоз та відповідач не приймав участі у витратах на його лікуванні. Крім того, суд не врахував, що батько має постійний дохід та має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначився суд та інших дітей на утриманні не має.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, заперечення відповідача - ОСОБА_2 якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 10 жовтня 1996 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя, актовий запис № 557, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого у свідоцтві зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 3).

Згідно довідки Маріупольського механіко-металургійного коледжу від 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 навчається у вказаному навчальному закладі на 3- му курсі денного відділення на бюджетній формі навчання зі строком закінчення навчання до 30 червня 2016 року (а. с. 4).

Відсутність самостійного доходу позивача підтверджується довідкою від 7 жовтня 2014 року № 367 про відсутність нарахування ОСОБА_1 стипендії з лютого 2014 року по червень 2014 року (а. с. 21).

З довідки ПП «Жилфонд-279» від 20 грудня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4, - матір'ю позивача (а. с. 28).

Відповідно до довідки про доходи матері позивача - ОСОБА_4, остання працює лаборантом в Маріупольській міській лікарні № 4, та за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року середньомісячна заробітна плата якої становила 3107,48 грн. (а. с. 29).

З довідки наданої КСН «Лучистий» 19 грудня 2014 року, вбачається, що по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2, мешкає батько відповідача - ОСОБА_5, 1938 р. н. (а. с. 27).

З наданих позивачем розрахункових листів вбачається, що фактично після утримання передбачених законом зборів ОСОБА_4 отримує близько 2500 грн. на місяць (а. с. 31- 33).

Згідно до повідомлення, з яким ОСОБА_2 був ознайомлений 3 грудня 2014 року, вбачається, що він попереджений про майбутнє звільнення з посади машиніста екскаватора на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із зміною в організації виробництва та праці згідно із наказом по комбінату від 7 листопада 2014 року, та відповідно до розписки ОСОБА_2 від 3 грудня 2014 року він підлягає звільненню протягом 2 місяців з часу передання інформації до центру зайнятості населення .(а. с. 19,20).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Отже,судом встановлено, що повнолітній позивач є сином відповідача, та який продовжує навчання, потребуючи матеріальної допомоги від батька на час навчання, не маючи самостійних джерел доходів.

На підставі ст. 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України No6 від 15.05.2006 року "Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для покладення на відповідача обов'язку щодо утримання сина на період навчання.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що відповідач працює, але попереджений про звільнення з місця постійної роботи протягом грудня 2014 року - січня 2015 року, тому визначив аліменти у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які мають істотне значення: матеріальне становище обох батьків,можливість матері позивача надавати матеріальну допомогу сину,наявність на утримані відповідача непрацездатного батька пенсіонера ОСОБА_5,з яким мешкає останній однією сім'єю; стан здоров'я позивача, який є працездатним, та не заперечував в апеляційному суді, що має можливість отримувати стипендію, а тому висновки суду відповідають вимогам ст. ст.182-183,199 СК України.

Доводи апеляції, що позивач з вересня по листопад 2014 року періодично знаходився на лікуванні та батько не приймав участі у витратах на його лікування, не спростовують висновків суду, оскільки предметом спору є витрати, пов'язані з навчанням ОСОБА_1 та позивач не посилався у позовній заяві та поясненнях суду на дані обставини.

Проте, зміна матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров'я позивача ( ст. 192 Сімейного кодексу України) не позбавляє його права на зміну розміру аліментів, які стягнуті з відповідача, та це питання має бути предметом доказування при розгляді справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності довідки про заробітну плату відповідача, оскільки суд керувався письмовими доказами, а саме- розрахунковими листами ОСОБА_2 про заробітну плату, яка фактично підтверджена довідкою про заробітну плату, надану апеляційному суду.

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо часткового задоволення позову, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є безумовною підставою для скасування рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді