Справа № 541/1782/15-ц
Провадження №2/541/861/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 жовтня 2015 року

м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючої судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися із зазначеним позовом до Миргородського міськрайонного суду до відповідача ОСОБА_3 та просили суд визнати його таким, що втратив право користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначили, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартир від 05 серпня 2004 року їм на праві власності належить по ? частині квартира НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1. 15.09.2004 року в квартир був зареєстрований їх син ОСОБА_3, в якості члена її сім'ї, але фактично там не проживав, оскільки проживав і працював в м. Києві. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не побажав. Таким чином, оскільки, відповідач без поважних причин тривалий час не проживає в квартирі, то існують всі підстави для визнання його таким, що втратив право на користування житлом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, уточнивши вимогу про зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою, та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. При цьому пояснили, що відповідач ОСОБА_3 є їх сином, але з моменту придбання ними квартири був лише зареєстрованим в ній, не проживав в ній жодного дня, належних йому речей в квартирі не було і немає. На даний час у них виникли серйозні проблеми зі здоров'ям і вони бажають розпорядитись своїм житлом та придбати житло менших розмірів, а решту коштів витратити на лікування.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день і час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 173 (субота) за 19 вересня 2015р.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу квартири від 05 серпня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить по ? частині квартира НОМЕР_1 розташована в АДРЕСА_1 .(а.с.4-6)

З 15.09.2004року в цій квартирі був зареєстрований син позивачів ОСОБА_3 (а.с.19). Відповідно до довідки наданої головою будинкового комітету ОСОБА_4 та засвідченої Відділом організаційної та інформаційної роботи Миргородської міської ради ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання своїх батьків , але фактично з 2006 року в цій квартирі не проживає (а.с.7).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є головою будинкового комітету та проживає в одному під'їзді з позивачами, вхожий в їх квартиру та бачив два роки тому відповідача, що приїздив в гості на 2-3 дні, речей що належать іншій особі крім позивачів він в квартирі не бачив.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно п. 3.ч. 2.ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; продавати, дарувати,заповідати, здавати в оренду обмінювати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В ст. 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Таким чином суд вважає, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, що позов підлягає до задоволення, а відповідача ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування приміщенням квартир НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст.15,16,319, 383,386,391 ЦК України, ст. 72,150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 74,76, 88, 213-215, 218, 224- 228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Копію рішення направити відповідачеві.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: Н. М. Альошина