АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/9348/14-ц Головуючий 1 інст. - Пілюгіна О.М.
Провадження № 22ц/790/1497/15 Доповідач - Макаров Г.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

встановила:

21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми та просить стягнути з відповідача на свою користь грошову суму у розмірі 12903,10 гривень в рахунок повернення суми отриманого авансу; грошову суму у розмірі 12903,10 гривень в рахунок повернення суми коштів за попереднім договором та 1000,00 гривень витрат на правову допомогу.

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 16 серпня 2012 року, реєстровий № 1389. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, який на даний час виставлений на продаж. Відчуження житлового будинку № 15 за вищевказаною адресою може позбавити позивача виконання судового рішення за наслідками розгляду спору або ускладнити його виконання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми задоволена. Вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок № 15, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 16 серпня 2012 року, реєстровий № 1389. Копія ухвали суду на виконання направлена до Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд не взяв до уваги що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення суми у розмірі 26 806,20 грн., а невизнання чи визнання права власності на житловий будинок, загальна вартість якого становить 90 061,65 грн., що перевищує вартість позовних вимог, тобто не є співмірними. Крім того, на час отримання відповідачем копії ухвали суду, а саме 26.12.2014 року відповідач вже не була власником даного житлового будинку, оскільки 16.12.2014 року нею було здійснено відчуження житлового будинку за договором купівлі-продажу, тобто на теперішній час будинок належить іншій особі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 5 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимога.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо відшкодування суми сплаченої як аванс за договором. Сума позову склала 26806,20 грн. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчився, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши при цьому обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, беручі до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

Тобто, судом першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову дотримані вимоги процесуального законодавства та роз'яснення законодавства, які містяться в п.п. 2, 3, 4, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Наведені в апеляційній скарзі доводи не містять підстав для скасування чи зміни постановленої у справі ухвали.

Керуючись, ч. 1, 3 ст. 151, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 5 ст. 153, ст. 307, ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та не може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: -