У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

13 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Корягіній Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Провадження у справі на даний час не відкрито, оскільки судом в порядку статті 122 ЦПК України витребувана інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів.

13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначила, що нею подано вищевказану позовну заяву до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми позики у розмірі 49 000 гривень за договором позики від 19 вересня 2014 р. До теперішнього часу ОСОБА_2 суму боргу не повернула. Вважає, що існує ризик продажу ОСОБА_2 квартири, яка їй належить на праві власності, що в подальшому зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 виник спір з приводу стягнення суми боргу за договором позики, оформленого розпискою від 19 вересня 2014 р. на суму 50 000 гривень.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 1996 р. Квартира була придбана останньою за 140 000 000 карбованців.

Обсяг позовних вимог складають такі вимоги:

-до відповідача ОСОБА_2 стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 49 000 гривень;

-до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (який виступив поручителем за договором позики на суму 1 000 гривень) солідарне стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 1 000 гривень.

Дані про ринкову або дійсну вартість зазначеної квартири на теперішній час матеріали справи не містять.

Враховуючи, що обсяг позовних вимог безпосередньо до ОСОБА_2 складає 49 000 гривень (без урахування 1 000 гривень, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно), суд, з урахуванням загальновідомих ринкових цін на нерухомість, а також ціни, сплаченої ОСОБА_2 при придбанні квартири відповідно до договору купівлі-продажу, доходить висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказану квартиру, не відповідає розміру позовних вимог, які предявляються до відповідача ОСОБА_2

Також, у заяві про забезпечення позову позивач не вказала обставин, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема, наміру відповідача ОСОБА_2 відчужити дану квартиру саме з метою уникнення відповідальності за невиконання своїх договірних зобовязань перед позивачем.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова