Справа № 605/327/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" липня 2015 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

при секретарі Дармограй Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, у вигляді ? частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, яка згідно довідки виданої виконавчим комітетом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №42 від 25 лютого 2015 року належала його дідові ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що його дідові ОСОБА_4 належала ? частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в с. Мужилів по вул. С. Бандери, 10 Підгаєцького району Тернопільської області.

20 вересня 1989 року його дідо ОСОБА_4 помер.

Його мати, тобто дочка спадкодаця ОСОБА_4 ОСОБА_5 померла 12 травня 2014 року, однак після смерті свого батька вона юридично не оформила прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4, залишилось вищевказане спадкове майно, яке він прийняв, вступивши в управління та користування ним, що виразилось у його постійному проживанні у вказаному будинку, догляді за ним, проведенні поточних ремонтів у ньому, а також у постійному проживанні із спадкодавцем аж до дня його смерті.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Крім цього, прохання про розгляд справи у їх відсутності викладено в адресованих суду письмових заявах, що приєднані до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Положенням ч.2 ст.529 ЦК УРСР визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

За змістом п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності із ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що дідові позивача ОСОБА_4 належала ? частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в с. Мужилів по вул. С.Бандери, 10 Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 19 жовтня 1989 року виданим на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради №235 від 17 жовтня 1989 року Про оформлення права власності на жилі будинки, довідкою виданою виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області №42 від 25 лютого 2015 року, технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями від 04 березня 2015 року та довідкою №71 від 15 червня 2015 року виданою Підгаєцьким районним бюро технічної інвентаризації.

20 вересня 1989 року дідо позивача ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №474055 від 21 вересня 1989 року виданим Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області.

Мати позивача та дочка спадкодавця ОСОБА_6 17 листопада 1955 року одружилась із ОСОБА_7 у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного на прізвище чоловіка ОСОБА_7, що вбачається із свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №1039364 від 22 липня 1977 року виданого Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області.

12 травня 2014 року мати позивача та дочка ОСОБА_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №171010 від 12 травня 2014 року виданим виконавчим комітетом Гримайлівської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області.

Рідна сестра позивача ОСОБА_8, 03 серпня 1985 року одружилась із ОСОБА_9, у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного на прізвище чоловіка ОСОБА_9, що видно із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №382664 від 03 серпня 1985 року виданого Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області.

Рідний брат позивача ОСОБА_10 25 грудня 2002 року змінив прізвище на ОСОБА_2, що вбачається із свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ИД №005866 від 25 грудня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області.

Із заяв відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які посвідчені секретарем виконкому Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 18 червня 2015 року, вбачається, що вони відмовились від прийняття своєї частки у спадковому майні, що залишилось після смерті їх діда ОСОБА_4 на користь свого брата позивача ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4, залишилось вищевказане спадкове майно, яке позивач до шести місяців прийняв, вступивши в управління та користування ним, що виразилось у постійному проживанні у вказаному будинку, підтриманні його у належному стані, а також у постійному проживанні із спадкодавцем аж до дня смерті останнього, що підтверджується також довідкою виданою виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 24 липня 2015 року за №522.

За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підставний, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.328 ч.1, 1258, 1266 ч.3 ЦК України, ст.ст. 529, 549, 553 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, у вигляді ? частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в с. Мужилів по вул. С.Бандери, 10 Підгаєцького району Тернопільської області, яка згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19 жовтня 1989 року виданого на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради №235 від 17 жовтня 1989 року Про оформлення права власності на жилі будинки та довідки виданої виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області №42 від 25 лютого 2015 року, належала ОСОБА_4, який помер 20 вересня 1989 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання

апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_11