Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/9876/13-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/5868/15 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування, витребування з незаконного володіння житлового будинку, усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування житловим будинком, виселення, вселення, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності належав будинок № 57 по вул. Осипенка в м. Запоріжжі.

18 грудня 2004 року вона подарувала зазначений будинок своїй племінниці ОСОБА_4, договір дарування був посвідчений нотаріально. Вказаний договір вона уклала під впливом тяжких обставин, а саме її стану здоровя та обставин які склалися на той час. Договір дарування вона уклала на вкрай невигідних умовах та позбавила себе єдиного місця проживання.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд її позов задовольнити.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок № 57 по вул. Осипенка в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу від 28 вересня 2000 року належав ОСОБА_3

Відповідно до договору дарування, посвідченого 18 грудня 2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_6, власник зазначеного будинку ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар цей будинок.

Згідно договору дарування, посвідченого 15 листопада 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_4 подарувала спірний будинок ОСОБА_5

Судом також встановлено, що син позивача ОСОБА_8 дійсно помер 14 листопада 2004 року і дослідивши вказану обставину, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ця обставина, як і хворобливий стан позивача, характерний для її віку не є підставою для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновки суду не спростовують.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, з чим погоджується і колегія, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року у ході розгляду якої була проведена судово-психіатрична експертиза відносно позивача з приводу обставин за яким предявлено і даний позов.

Суд першої інстанції також правильно вказав, що інші вимоги про усунення перешкод у здійсненні права на володіння та користування житловим будинком шляхом виселення відповідача зі спірного будинку та вселення позивача, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок є похідним від вимог про визнання договору дарування недійсним, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, зазначені вимоги, як витребування будинку з незаконного володіння, вже розглядались судом за вказаним вище позовом, згідно з яким ОСОБА_9 визнано добросовісним набувачем, а тому зазначені вимоги є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги є лише міркуванням щодо заявленим вимог та ніякими доказами, не дослідженими судом першої інстанції не підтверджені.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: