Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 332/2440/15
№ провадження
22-ц/778/4940/15 Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Подліянової Г.С.,

Дашковської А.В.,

при секретарі Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції , третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю про звільнення майна з під арешту , -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом .

В позові позивач зазначав, що на виконанні в Заводському ВДВС Запорізького МУЮ, знаходилось зведене виконавче провадження №46373789 видане 04.02.2015 року на підставі постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області №100 від 23.10.2012 року, №98 від 22.10.2012 року, №79 від 02.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області суми штрафів.

04.02.2015 року, державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Козловим А. О, винесено постанову про арешт майна та коштів боржника. У зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, та відсутні кошти на рахунку, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий лист повернуто стягувачу. Натомість арешт з майна та банківського рахунку знято не було.

Посилаючись на ці обставини, просив зняти арешт та оголошення заборони на відчуження з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_3. Зняти арешт з усіх рахунків ОСОБА_3, які містяться в AT «РАЙФФАИЗЕН БАНК АВАЛЬ» накладені постановами ВП №46240658, ВП №46373789 від 04.02.2015 року, та скасувати ці постанови.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник, будучи своєчасно та належним чином повідомленим по час і місце розгляду справи, що пітверджується зворотним повідомленням, що приднане до справи, до апеляційного суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкдає її розглядові.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першо інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог зявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що державний виконавець діяв відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 47, ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", який не передбачає зняття арешту та скасування інших заходів примусового виконання, оскільки борг боржником не погашено, виконавчий збір не сплачено, а виконавчий документ повернено не до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його вдав, а повернуто стягувачу.

З таким висновком суду можна погодитись.

Судом установлено, що у Заводському відділі ДВС Запорізького міського управління юстиції перебували на виконанні зведене виконавче провадження № 4633789 про стягнення з ОСОБА_3. на користь Інспекці архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області штрафу у розірі 50310.00 грн, 40248.00 грн., 11020.00 грн.

04 лютого2015 року постановами ВП № 46373789 , ВП № 4624989 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу та коштів у межах суми боргу.

16.04.2015 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в результаті вжитих державни виконавцем заходів, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшку такого майна виявились безрезультатними, кошти на рахунку боржника також відсутні. Сума боргу, виконавчий збір та витрати по зведеному виконавчому проваженню не стягнуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно доч 2 ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накадено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчг провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Суд першої інстанції звернув увагу, що норми вказаної статті передбачають закінчення виконавчого провадження зі зняттям арешту у випадку повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, як зазначено у постановах від 16 квітня 2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у боржника відсутнє будь яке майно та кошти на рахунку, у зв"язку з чим державним виконавцем арешт на майно та кошти боржника не накладалися.

Отже, рішення суду пешої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: