Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1083/15-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 19 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»), ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2015 року

встановила:

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір поруки №0/п2 від 15.08.2007 р., укладений між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 121 грн 80 коп судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частиною першою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч.1 ст.654 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 15 серпня 2007 року між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 110000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,30% з кінцевою датою повернення не пізніше 15 серпня 2032 року (а.с.8-10).

Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника, здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ. При цьому банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки має повідомити про це позичальника шляхом направлення поштою за адресою позичальника рекомендованого листа.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за вищевказаним кредитним договором, 15.08.2007 р. між банком та ОСОБА_1, а також між банком та ОСОБА_3 укладено договори поруки (а.с.12).

15.08.2007 р. між банком та позичальником ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами якої сторони погодили внести такі зміни до договору:

пункт 3.5 доповнено новим підпунктом 3.5.5. наступного змісту:

у випадку настання обставин:

- передбачених підпунктами „а", „б" пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1. договору;

- передбачених підпунктом „в" пункту 5.2. Договору - процентна ставка за Договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1. Договору;

- передбачених підпунктом „г" пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування.

Отже, умовами кредитного договору було передбачено порядок та підстави збільшення процентної ставки за користування кредитом, а додатковою угодою №1 до кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у разі порушення позичальником кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника. Тобто додатковою угодою змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

А тому, суд першої інстанції правильно застосував норми ч.1 ст.559 ЦК України та дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання поруки такою, що припинена.

Доводи апеляційної скарги про те, що підписуючи договір поруки поручитель був ознайомлений та погоджувався з умовами додаткової угоди №1, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, є безпідставними, оскільки в договорі поруки про це не зазначено, а додаткова угода з поручителем не укладалася.

З огляду на вищенаведене, безпідставними також є доводи апелянта про те, що внесення доповнень до кредитного договору додатковою угодою №1 не призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

З матеріалів справи видно, що на розгляді в Богунському районному суді перебуває справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з довідкою банку, яка долучена до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором за 2013-2014 р.р. була обрахована банком виходячи з відсоткової ставки у розмірі 22,60 %, тобто виходячи з подвійної процентної ставки, визначеної кредитним договором (а.с.116-128). Відтак, доводи представника банку про те, що відсоткова ставка, встановлена кредитним договором, фактично не змінювалась, а тому права поручителя не порушувались, є безпідставними.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: