Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Фазикош Г.В.,

при секретарі - Рогач О.Я.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року у справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, за участю третьої сторони Ужгородська районна державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, за участю третьої сторони Ужгородська районна державна нотаріальна контора про усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від права на спадкування за законом у спадщині, яка відкрилася після смерті батьків: матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він являється сином померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заповітів не залишили і не посвідчували. Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм рухоме та нерухоме майно, зокрема будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений вище житловий будинок належав ОСОБА_4 в цілому згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. На день смерті ОСОБА_4 були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6.

ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були зареєстровані за даною адресою, але не проживали.

Позивач вказує, що він з дня народження проживає за даною адресою, доглядає за даним будинком, провів ремонтні роботи, сплачує податки, обробляє земельну ділянку, тобто вступив в управління та володіння майном за вищевказаною адресою.

Також вказує, що батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перед смертю, як люди похилого віку постійно хворіли та через безпорадність потребували стороннього догляду, який їм надавав лише він.

Відповідачі по справі маючи можливість надати батькам хоч якийсь догляд чи допомогу навіть не відвідали їх жодного разу, знаючи про стан здоров'я батьків та необхідність постійного догляду за ними жодним чином не взяли у цьому участь.

Вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України повинні бути усунені від права на спадкування за померлими батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки за їх життя незважаючи на хвороби та перебування у безпорадному стані, відповідачі ухилялися від надання їм допомоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Усуното ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від права на спадкування за законом у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року та закрити провадження у справі.

Справа розглянута апеляційним судом за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у її розгляді, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що відповідає вимогам ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів проходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, - після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм рухоме та нерухоме майно, зокрема будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначений вище житловий будинок належав ОСОБА_4 в цілому згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. На день смерті ОСОБА_4 були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заповітів не залишили і не посвідчували.

Так, позивач ОСОБА_5 з народження проживає в зазначеному будинку, але при цьому і ОСОБА_1 та ОСОБА_3, також є зареєстрованими та проживають в батьківській оселі, оскільки є дітьми одних батьків (спадкодавців) і всі є спадкоєцями першої черги.

Згідно довідки Виконкому Оноківської сільської ради вих. 1058 від 02.06.2014 р. про так зване утримання спадкового будинковолодіння жодного доказу в матеріалах справи нема.

Відповідно до приписів ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 розкривається поняття «безпорадний стан» як стан особи, зумовлений тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п.6). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом, при цьому враховується поведінка особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом такого обов'язку.

Позивач не надав жодного доказу, який б підтверджував наявність хоча б однієї з перелічених підстав. В основу покладено усні доводи позивача щодо так званої хвороби батьків, безпорадного стану та потреби в сторонній допомозі без повного, всебічного та об'єктивного дослідження дійсних обставин.

Таким чином, виносячи рішення, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, які мають істотне значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: