Справа № 1506/3130/2012
Провадження № 2/496/11/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Буран В.М.,

секретар - Камочкіна А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області про поділ житлового будинку між співвласниками та скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить поділити житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між нею та відповідачем в натурі, у співвідношенні ? частини за ОСОБА_1, за ОСОБА_2 1/3 частина, та скасувати арешт який був накладений на житловий будинок та звільнити з під арешту частину житлового будинку яка належить ОСОБА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі 1989 року по 2006 рік. За час шлюбу вона та відповідач побудували житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач погодився на визнання за ним 1/3 частини будинку, за позивачкою 2/3 частини.

Позивачка та її представник в судовому засіданні на позові наполягали.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

В судове засідання не з'явився представник відповідача ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 1989 року по 2006 рік.

Шлюб був розірваний що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 12.03.2006р. (а.с.10).

Згідно свідоцтво про право власності на житловий будинок №956 від 03.12.2007р. вбачається, що ОСОБА_3 являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.126). Будинок був збудований в період шлюбу, що вбачається з технічного паспорту, та ця обставина визнається сторонами.

Відразу після розірвання шлюбу відповідач переїхав з будинку, в будинку залишились проживати позивачка з дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Весь час позивачка дбала про будинок, сплачувала комунальні кошти.

В 2012 р. позивачка дізналась що на будинок накладений арешт в якому вона проживає з дітьми, у зв'язку з тим що відповідач одержав кредит в банку, але зобов'язання по взятому кредиту не виконав та цей будинок є предметом залогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Положенням ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Але з пояснень сторін, стало відомо, що арешт був накладений в зв'язку з заборгованістю по кредиту. Суд в цьому випадку, дійшов висновку, що ці обставини не з'ясовувались в судовому засіданні правомірність скасування такого арешту не досліджувалась, тому суд відмовляє в задоволенні вимоги про скасування арешту.

На підставі ч. ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Але в судовому засіданні сторони дійшли згоди, що позивачці виділяється 2/3 частини, а відповідачу 1/3 частина будинку.

Що стосується поділу будинку в натурі, то суд відмовляє в цієї частині вимог, оскільки експертиза з цього приводу не була проведена, а вирішення цього питання потребує спеціальних знань.

На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що сторони узгодили питання розподілу ідеальних часток будинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Біляївського міскрайонного управління юстиції Одеської області про поділ житлового будинку між співвласниками та скасування арешту - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами який розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами який розташований по АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано Апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Буран В.М.