КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4787/14-ц
Провадження № 2/488/163/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.06.2015 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої по справі судці - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третьої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на дитину з діда та баби,

УСТАНОВИВ:

08.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою до відповідачів: баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та діда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить стягнути з них аліменти на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка доводиться їм внучкою, у розмірі по 1/5 частини від їх доходів з кожного.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що вона перебувала з сином відповідачів, ОСОБА_4 , в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року і до квітня 2012 року. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року, який набрав законної сили 30.04.2012р., з сина відповідачів на утримання малолітньої доньки на її користь було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частина від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.12.2011 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з тим, що у її колишнього чоловіка народився син- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на нього ліг обов`язок утримувати двох дітей, рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14.05.2014р., яке набрало законної сили 25.05.2014р., розмір аліментів був зменшений до 1/6 частини. Вона є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 949 грн. у місяць. Вона має потребу у коштовному лікуванні, проходженні профілактичних процедур, проходженні стаціонарного лікування, що потребує значних грошових витрат. Тому її пенсії на утримання дитини їй не вистачає, оскільки її бюджет складає у місяць 1334грн., а прожитковий мінімум, згідно із Законом України «Про державний бюджет» на одну дитину-1286 грн.

Вважає, що батько дитини отримує маленьку зарплатню, утримує свою жінку та малолітню дитину, а тому не може певним образом забезпечувати її дочку, а її пенсія уся іде на її лікування та підтримку здоров`я, тоді дитина гостро потребує у додатковому одязі, книжках, продуктах харчування, а тому баба та дід в порядку ст.265 СК України мають достатньо грошових коштів, щоб утримувати її дитину. Посилаючись на зазначені обставини, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що коли б відповідачі не давали пояснення суду, що вони надають допомогу її дочці, а тому їй зменшили аліменти, вона б не подавала на них на аліменти на утримання її дитини.

Відповідачі позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити, надали заперечення проти позову, в яких зазначили, що суд зобов`язаний виносити рішення по цій категорії справ тільки після того, як установить, що одержання утримання від батьків не можливо з поважних причин, а дід, баба мають достатні кошти для того, щоб платити онукам аліменти. Далі зазначали, що позивач недобросовісно користується своїми правами, оскільки не указала у позовній заяві, що вони надають позивачці матеріальну допомогу, при купівлі одягу, меблів для комп`ютера, спального місця, сплачують різні кружки та заняття онучки, а також онука перебуває у них на утриманні під час канікул та на вихідних. Однак останній час, починаючи з 01.05.2014р. позивачка не пускає внучку до них. На теперішній час у них три онуки і тому їм всім вони допомагають.

Третя особа: ОСОБА_4 , у судовому засіданні, позов не підтримав, вважає, що з його батьків суд не може стягувати аліменти, оскільки він сплачує аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від заробітку та на утримання позивачки виплачує у сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2014р. Хоча вона і є інвалідом 3 групи, однак може працювати, проте офіційно не працює. Він знайшов сайт, де вона продає цуценят та надає послуги з в`язання одягу.

Судом встановлено, що позивачка перебувала з сином відповідачів, ОСОБА_4 , в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року і до квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

11.10.2013 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син- ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.01.2014 року був задоволений позов ОСОБА_8 , яким з ОСОБА_4 стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 в твердій грошовій сумі в розмірі 385,80 гривень щомісячно. Однак це рішення було оскаржене в апеляційному порядку та рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27.03.2014р. рішення першої інстанції частково змінено та в частині стягнення аліментів ухвалено нове рішення, яким стягнуті аліменти частці від доходу відповідача, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 02.04.2015р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2014р. ( а.с. 70-71)

Відповідно до 265 Сімейного Кодексу України, згідно з якою баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, обов`язок утримання своїх малолітніх, неповнолітніх дітей Конституцією України та чинним Сімейним кодексом покладається на батьків. Лише в тих випадках, коли малолітні, неповнолітні діти не мають матері, батька або останні не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання, виникає необхідність залучення інших членів сім`ї та родичів до сплати аліментів.

Як вбачається з наданих доказів, в даний час доказів про те, що батьки не можуть з поважних причин надавати належне утримання малолітній ОСОБА_10 , позивачка не надала. Крім того, треба зазначити, що малолітня дитина не проживає однією сім`єю з дідом та бабою, а тим паче позивачка взагалі перестала пускати онуку до них.

Згідно з нормами ст.22 СУ України обов`язок щодо утримання малолітніх, неповнолітніх дітей у зазначених випадках може бути покладено на інших родичів - бабу діда та інших родичів, у сім`ї яких виховувалася та або інша дитина.

Отже, аліментні права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів становлять зміст аліментних зобов`язань другої та третьої черг. Таким чином, аліментні зобов`язання інших членів сім`ї та родичів мають додатковий характер, тобто вони виникають лише у тих випадках, коли виключена можливість виникнення основних аліментних зобов`язань.

Треба зазначити, що аліментні правовідносини виникають між внуками та бабою і дідом, як з батьківською так і з материнської лінії, однак позивачка таки вимоги до своїх батьків не подала.

Рішення про стягнення аліментів з баби, діда приймається після встановлення фактів на підтвердження того, що одержання утримання від батьків неможливо, а баба, дід мають у своєму розпорядженні достатні кошти для надання матеріальної допомоги своїм внукам. Якщо батьки малолітніх, неповнолітніх дітей є працездатними, працюють, можуть надавати їм належне утримання, то аліменти з баби, діда не можуть бути стягнуті.

Що стосується матеріального стану баби та діда, то вони є пенсіонерами, отримують пенсії і ніде не працюють, стоять на лікувальному обліку в лікарні, також проходять у зв`язку із своїми захворюваннями щорічні лікування та їм потрібно на місяць на придбання ліків більше 2000 грн.. отже, за своїм матеріальним становищем вони не спроможні надавати онучці матеріальної допомоги.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на дитину з діда та баби - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Г.Циганок