Ухвала

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

06 липня 2015 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлев Д.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до суду із вказаною заявою, в якій просило видати судовий наказ та стягнути з боржника ОСОБА_1 суму боргу за спожиту електроенергію у розмірі 1606 грн. 65коп. за період з 01.07.2012 по 22.07.2014 та судові витрати 121грн.80коп., що були сплачені при подачі заяви.

Розглянувши надані матеріали, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви з наступних підстав.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження (далі Пленум ВССУ №14 від 23.12.2011р.), якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВССУ №14 від 23.12.2011р., ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно доданих до заяви про видачу судового наказу документів судом встановлено, що між позивачем і ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 13.09.2002 року №0813078, терміном дії три роки з моменту підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Пункт 1.5 договору містить інформацію про розрахунковий прилад обліку, а саме СО-2 №4393692 опломбований 2 пломбами. Згідно загальної картки особового рахунку №0813078 заборгованість ОСОБА_1 утворилась з лютого 2003 року у звязку з неповною сплатою за отриману електричну енергію і станом на 01.07.2012 (за результатом контрольного зняття даних приладу обліку СОЕ-5028МНВ №04089285 дата встановлення 06.06.2007) становила 587,85 грн.

Таким чином, із наданих заявником документів не вбачається безспірності заявлених вимог як з точки зору періоду та суми нарахування, так і з підстав відповідності наданого до заяви копії договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 13.09.2002 року №0813078 спірним правовідносинам, у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність у даних правовідносинах спору про право.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ №14 від 23.12.2011, наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, згідно п.13 вищезазначеної Постанови Пленуму, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, заявником не надано відповідних рішень стосовно затвердження тарифів на електроенергію, а також документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Дана обставина позбавляє суд можливості зробити однозначний та безспірний висновок щодо виникнення у заявника права вимоги за судовим наказом.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та розяснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України сума судового збору сплаченого стягувачем за подання заяви про видачу судового наказу стягувачу не повертається та зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву, у разі предявлення стягувачем позову до боржника.

Керуючись ч.2 ст.99, п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Розяснити заявнику право на звернення до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Яковлев