У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 8 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2008 року згідно з кредитним договором ОСОБА_4 надано кредит у розмірі 33 511, 65 доларів США зі сплатою 15 % річних за користування кредитом та строком повернення до 27 серпня 2012 року. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання між банком і відповідачем 27 серпня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким останній передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_2. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 20 квітня 2011 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 54 671, 08 доларів США.

Позивач також зазначав, що звертався до ОСОБА_4 з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором та повідомляв про застосування положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», однак останній заходів для погашення заборгованості не вжив.

У зв'язку з цим позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити ОСОБА_4 та зняти його з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 листопада 2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором від 27 серпня 2008 року - квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 59,90 кв. м, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 2008 року, шляхом продажу банком указаної квартири на підставі договору іпотеки від 27 серпня 2008 року з правом отримання витягу з державного реєстру прав власності та наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 та знято його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 8 жовтня 2015 року рішення місцевого суду в частині задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, викладено резолютивну частину рішення наступним чином. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPJOGA НОМЕР_1 від 27 серпня 2008 року у загальній сумі 54 671,07 доларів США, що еквівалентно 435 728 грн 50 коп., з яких: 29 235,78 доларів США, що еквівалентно 232 874 грн 68 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 7 163,98 доларів США, що еквівалентно 57 063 грн 97коп. - заборгованість по сплаті процентів; 1 840,88 доларів США, що еквівалентно 14 663 грн 33 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 109 899 грн 74 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 250 грн 50 коп. - штраф (фіксована частина); 20 737 грн - штраф (процентна складова), звернути стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором від 27 серпня 2008 року на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 59,90 кв. м, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2001 року за № 4-805, реєстраційний номер 24396596, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 27 серпня 2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з початковою вартістю реалізації предмета іпотеки, що визначено сторонами в п. 33.4 договору іпотеки від 27 серпня 2008 року у розмірі 421 575 грн 90 коп. Також у резолютивній частині рішення апеляційного суду зазначено про те, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VІІє. Рішення суду в частині виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою скасовано та ухвалено у цій частині нове, яким у задоволенні цих вимог відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення відповідача з предмету іпотеки, посилаючись на неправильне застосування судом у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із задоволенням позову у частині виселення відповідача та зняття його з реєстраційного обліку.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для виселення відповідача ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Такий висновок апеляційного суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 18 березня 2015 року, у справі № 6-39цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не спростовують вищезазначених висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити, рішення апеляційного суду Запорізької області від 8 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: