Справа № 645/6257/15-ц
Провадження № 2/645/2068/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС Харківської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зобов'язання зняття з реєстрації,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому належить кооперативна квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєструвано три особи: він та сині: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначена квартира належить йому на праві приватної власності на підставі Реєстраційного посвідчення НОМЕР_1 виданого КП «Харківське міське БТІ» 10.03.1994р.Відповідач ОСОБА_3 з травня 2014 року перестав проживати у спірної квартири, він постійно змінював місце проживання, в залежності від місця роботи, за останній рік відповідач не з'являвся за місцем реєстрації, лише інколи дзвонив по телефону.Той факт, що відповідач не проживає, але зареєстрований в квартирі створює перешкоди та незручності йому та членам сім'ї, зокрема, через цю обставину не можу звернутися за оформленням субсидії, інших соціальних пільг, а також сплачує комунальні послуги за відповідача, що також становить незручності. Крім того, протягом року на його адресу систематично надходять листи на ім'я відповідача від «Приватбанка» та колекторських установ з погрозами та вимогами повернути позичені у банку гроші. Колектори також телефонують на домашній телефон, використовуючи засоби психологічного впливу.Де мешкає син і з ким, не знає, так як він припинив спілкування з ним, хоча перешкод для проживання у квартирі для нього не має і тому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і дав пояснення про обставини, викладені вище, а також уточнив, що відповідач покинув житло добровільно ще в 1997 році та мешкав у знайомої, а потім одружився, проживав у дружини, а після розірвання шлюбу проживати до квартири не повернувся. Речей в квартирі син не залишив, замки у дверях не змінювали, ключі у сина були.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином за останнім місцем проживання, утому числі і через засоби мало свої інформації. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач був сповіщеній належним чином і тому розглядає спір за його відсутністю.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і позивач. В січні 2015 року зустрівся з братом в автомобілі, який позичив у нього гроші, та попросив його анулювати реєстрацію в квартирі, але той відмовся, а також не погодився і сплачувати за комунальні послуги. З сім*єю ОСОБА_3 фактично не спілкується з невідомих причин.
Третя особа Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС Харківської області в судове засіданні не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали по справі, суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Реєстраційного посвідчення НОМЕР_1 виданого КП «Харківське міське БТІ» 10.03.1994р.
Згідно довідки з місця проживання про склад сем'ї та реєстрації від 07.03.2015р. в зазначеної квартирі зареєстровані, крім позивача, як члени родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відомостей про домовленість між сторонами про інший строк відсутності суду не надано.
Як встановлено в судовому засідання відповідач тривалий час відповідач добровільно, без поважних причин не мешкає у АДРЕСА_2 та не користується нею, не сплачує комунальні послуги, житлом не цікавиться.
Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин підтверджується:показами свідків, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6підтвердивши в судовому засіданні, що ОСОБА_3 у спірної квартирі не мешкає більше десяти років, родина ОСОБА_3 не конфліктна, перешкод у проживанні не чинили.
Той факт, що відповідач не проживає у спірної квартирі тривалий час та не з'являється за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наступними доказами.
Відповіддю міської поліклініки № 5 від 02.07.2015р. у якій зазначено, що відповідач останній раз звертався до поліклініки 02.04.2014 року;відповіддю з Укрпошти у якій зазначено, що в період з червня 2014 року по травень 2015 року поштових переказів на ім'я відповідача не надходило; відповіддю з Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківської області у якій зазначено, що відповідач із заявами та скаргами про перешкоджання у проживанні за місцем реєстрації не звертався.
Відсутність відповідача у вказаному будинку протягом строку, встановленого ч.2 ст. 405 ЦК України підтверджуються тим, що ОСОБА_3 не вживав заходів щодо вселення його до вказаного житла, дій позивача, спрямованих на перешкоджання користування житлом, не оскаржив.
Той факт, що за адресою позивача зареєстрована особа, які фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрації відповідача перешкоджає позивачу розпоряджатися вказаним майном на свій розсуд.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто рішення суду про визнанні особи такий, що втратила право користування жилим приміщеним є підставою для зняття особи з реєстрації.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України,ст.156 ЖК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС Харківської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зобов'язання зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Головуючий - суддя: