Справа № 303/7833/14-ц
№ 2/303/232/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю шляхом виселення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю шляхом виселення.
Позов мотивує тим, що будинок АДРЕСА_1 є її приватною власністю, так як належать їй на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 30 липня 2014 року, укладений між нею та ОСОБА_2 та зареєстрованим у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після придбання будинку, позивач вселитися в нього не змогла, оскільки в ньому перебували відповідачі без жодних правових підстав. На неодноразові вимог звільнити приміщення відповідачі не відповідають, договір найму з ними не укладався. Відповідачі у вказаному будинку не зареєстровані, що підтверджується довідкою «І.Т.В. Сервіс Плюс», не оплачують ніяких комунальних платежів та займають приміщення самоправно. Крім цього, відповідачі порушують виконання п. 4.2 та п. 5.3 договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 липня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 мав звільнити і передати у розпорядження позивача житловий будинок в день підписання даного до горову, а саме 30 липня 2014 року. Оскільки добровільно звільнити приміщення відповідачі не бажають, то позивач і змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_1, так як належать їй на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 30 липня 2014 року, укладених між нею та ОСОБА_2 та зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.6-12).
Згідно довідки, виданої Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за №2610 від 09.12.2014 року, домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить ОСОБА_1 (а.с. 14).
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Також ч. 1 ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Формою усунення перешкоди у здійсненні користування даних житлових приміщень може бути виселення особи, яка незаконно займає житлові приміщення позивача.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім?ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати захисту свого порушеного права власності, в тому числі, шляхом припинення дій, які ці права порушують.
За ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним, нею, для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Статтею 157 ЖК України, передбачено, що підлягають виселенню без надання іншого житла особи, які самоправно зайняли жиле приміщення.
Оскільки відповідачі своїми діями порушують законні права позивача в частині вільного володіння, розпорядження та користування своїм майном, проживають в домоволодінні без будь-яких правових підстав, жодних договорів на їх проживання сторони не укладали, тому суд вважає, що слід усунути перешкоди у користування власністю та виселити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з домоволодіння по АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 гривень.
Також у відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати пов'язані з оголошенням про виклик у пресі у розмірі 100,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 109, 116, 150, 157 ЖК України, суд,-
Позовну заяву задоволити.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перешкоди у володінні та користуванні житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 із вказаного будинку без надання їм іншого житлового приміщення.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідачів в розмірі 100 (сто) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій