Ухвала

іменем україни

30 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дем'яносова М.В.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кошти в сумі 60 000 грн на споживчі потреби під заставу житла зі сплатою 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання між сторонами 24 січня 2007 року укладено договір іпотеки. Згідно з умовами договору він щомісяця регулярно сплачував банку платіж в сумі 1 523 грн 42 коп. Вважає, що банк неправомірно збільшив йому відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим він не міг вчасно виконувати зобов'язання, що потягло за собою утворення заборгованості перед відповідачем. З огляду на зазначене, просив визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо збільшення відсоткової ставки за кредитним договором від 24 січня 2007 року, а також визнати недійсним договір іпотеки від 24 січня 2007 року, з моменту збільшення банком основного зобов'язання та процентів за основним зобов'язанням.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 24 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позивачу кошти у сумі 60 000 грн на споживчі потреби під заставу житла зі сплатою 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання кредитного договору сторони у той день уклали договір іпотеки.

Згідно зі ст. 627 ЦК України <nau://ukr/435-15|st627> відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 629 ЦК України <nau://ukr/435-15|st629> зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.3.1 укладеного між сторонами кредитного договору від 24 січня 2007 року банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом у разі зміни кон'юнктури ринку грошових ресурсів Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, установленого Національним банком України на момент укладення договору, зміни облікової ставки НБУ, зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки за кредитами банків України у відповідній валюті. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність такої зміни.

31 грудня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_3 лист, яким, навівши відповідне обґрунтування повідомило про підвищення банком з 01 лютого 2009 року в односторонньому порядку процентної ставки за договором кредиту до 26,34 % річних (а.с. 8).

У абз. 1 п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин <nau://ukr12>» (далі - постанови) судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1056-1> у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку <nau://ukr/661-17>» (далі - Законом), яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішення банку про зміну розміру процентної ставки було прийнято відповідно до умов укладеного між сторонами договору до набрання чинності вказаним вище Законом, про що було письмово повідомлено позичальника, тому підстави для визнання неправомірним збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку відсутні.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін М.В. Дем'яносов Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін