Справа № 473/3240/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі : головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Єдність» про стягнення матеріальних збитків та компенсації моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, компенсації моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

В березні 2015 року з вини відповідача ОСОБА_5, яка є власником квартири, що розташована поверхом вище, було залито квартиру позивача. При цьому, замокла стеля в ванній кімнаті.

Посилаючись на те, що неправомірними діями відповідача позивачу були завдані матеріальні збитки, які полягали в пошкоджені належного останньому майна, та необхідністю здійснення затрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт, позивач просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 1 350 грн. 00 коп.

Крім того, позивач вказував на те, що йому також була спричинена моральна (немайнова) шкода, компенсацію якої останній визначив в 2 000 грн. 00 коп. Дану шкоду обґрунтовували тим, що внаслідок пошкодження належного йому майна, був порушений звичайний ритм його життя, він тривалий час знаходиться в стресовому стані, що спричинило ряд негативних наслідків та моральних втрат для позивача.

Ухвалою суду від 06.10.2015 року було замінено неналежного відповідача по справі, на належного ОСОБА_1

Ухвалою суду від 05.11.2015 року до участі в справі в якості відповідача залучено Комунальне підприємство «Єдність» (далі КП «Єдність»).

В судове засідання позивач, його представник не зявилися. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, її представник у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали, посилаючись на те, що залиття квартири позивача сталося через пошкодження каналізаційного стояка, який проходить в квартирі № 19. Між тим, за технічний стан інженерних систем будинку, де розташовані квартири сторін, відповідає КП «Єдність», на балансі якого перебуває обумовлений будинок.

Представник КП «Єдність» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 При цьому вказував на те, що в судовому засіданні не встановлено в чому пролягають протиправні дії (бездіяльність) КП «Єдність», наявність причинного звязку між ними та шкодою, що зазнав позивач, а також розмір останньої, що в свою чергу виключає можливість для покладення відповідальності на підприємство.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі, що розташована поверхом вище - № 18, проживає відповідач ОСОБА_1

Обумовлений будинок перебуває на балансі КП «Єдність», яке надає комунальні послуги щодо обслуговування будинку та прибудинкової території.

Позивач ОСОБА_4 звернувшись до суду з позовом про стягнення шкоди, в її обґрунтування посилався на те, що в березні 2015 року внаслідок потрапляння води з квартири, що розташована поверхом вище, замокла стеля в ванній кімнаті.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала в звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Ст. 1166 ЦК України містить загальне правило щодо застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків. Відповідно до нього необхідна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправна поведінка, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В свою чергу, за правилами вказаної статті, обовязок по доведенню відсутності таких умов як протиправність діяння та вина покладається на правопорушника відповідача, тоді як необхідність доведення причинного звязку між поведінкою правопорушника та шкодою є безпосереднім обовязком потерпілого позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, за фактом виявлення вологої плями на стелі у ванній кімнаті в квартирі позивача комісією в складі працівників КП «Єдність» було складено два акта: від 04.06.2015 року та 06.07.2015 року.

Так, згідно акту від 04.06.2015 року замокання стелі у квартирі позивача сталося внаслідок потрапляння води з квартири, що розташована поверхом вище - кв. № 18. Тоді як, з акта від 06.07.2015 року слідує, що в квартирах № 14,15,18,19 в будинку № 43 по вул. Шевченко в м. Вознесенську Миколаївської області, виявлено протікання каналізаційного стояка. При цьому, зазначено, що акт від 04.06.2015 року не може бути прийнятий до уваги. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, завт. наказом Державного комітету України з питань житлово комунального господарства за № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття квартир складається відповідний акт, який за своєю природою є документом, що фіксує певну ситуацію, що трапилася, та в даному випадку повинен містити відомості, зокрема, щодо характеру залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Між тим, в судовому засіданні встановлено, що станом на час залиття квартири відповідний акт не складався, а під час складання наявних актів заінтересовані особи участі не брали, про їх складання не повідомлялися (матеріали справи доказів не містять) (за першим актом відповідач ОСОБА_1, за другим позивач ОСОБА_4П.), та за їх змістом не вбачається можливим чітко встановити причину замокання стелі у квартирі позивача.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що комісією не було встановлено з впевненістю причину замокання стелі у квартирі позивача, а висновки, надані ними під час складання актів, а також у судовому засіданні ґрунтувалися на власних припущеннях.

Що стосується посилання позивача на те, що протікання води до його помешкання відбувається й на час звернення до суду, зокрема, у період, коли відповідач ОСОБА_1 повертається до квартири № 18, та відповідно починає користуватися інженерними системами квартири, останнє не знайшло свого підтвердження доказами у судовому засіданні. Навпаки, як пояснила свідок ОСОБА_9 у період протікання води (зі слів позивача) у квартирі АДРЕСА_2 ніхто не проживав, всі крани в квартирі були перекриті. Про відсутність протікань у вказаній квартирі також свідчить акт від 09.12.2015 року, складений працівниками КП «Єдність» (факт складання даного акта підтверджено представником підприємства в судовому засіданні).

Крім того, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують наявність матеріальних збитків, завданих саме залиттям квартири. Так, надана останнім довідка в обґрунтування своїх вимог не може бути прийнята судом до уваги, оскільки, була складена субєктом оціночної діяльності без огляду пошкодженого майна, не містить відомостей які конкретно необхідно виконати роботи та які при цьому використати будівельні матеріали, з зазначенням вартості по складовим частинам, безпосередньо для ліквідації плями на стелі. Підприємцем було вказано суму, яку необхідно витратити на ремонт всієї стелі ванної кімнати позивача, але необхідність здійснення такого ремонту в судовому засіданні не встановлена.

Згідно ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальних збитків суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо компенсації моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, якій неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода, має право вимагати відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, за наявності вини останньої.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням належного їй майна.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, оскільки в судовому засіданні беззаперечно не було встановлено наявність в діях відповідачів складу цивільного правопорушення та за відсутності доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань або втрат немайнового характеру, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо стягнення заявленої ним суми моральної (немайнової) шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_10, Комунального підприємства «Єдність» про стягнення матеріальних збитків, компенсації моральної (немайнової) шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан