АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1631/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

08 грудня 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним вище позовом зазначав, що відповідно до трудової книжки з 14 грудня 2006 року позивач працював барменом у відповідача. Трудовий договір між ними був розірваний 30 вересня 2014 року за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. В порушення вказаної норми відповідач при звільненні не виплатив усіх сум, які належать позивачу. Вказаними діями ОСОБА_1 заподіяні моральні страждання та матеріальні збитки. На підставі викладеного та з урахуванням поданих 03 липня 2015 року уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористану відпустку в сумі 7704грн. 84коп., заборгованість по заробітній платі в сумі 248грн. 72коп., заробітну плату за роботу у нічний час в сумі 38964грн. 20коп., допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 409грн. 99коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної зарплати за робочий день в сумі 58грн. 57коп. за кожен день _______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Карплюк О.І. Провадження № 22-ц/792/1631/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 53

затримки розрахунку, що станом на 08 липня 2015 року становить 11362грн. 58коп. та моральну шкоду в розмірі 5000грн., а всього 63690грн. 33коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4, не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Не погоджується з твердженням суду про те, що будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів позивач суду не надав. Зазначає, що всі документи податкової звітності, платіжні документи щодо виплати зарплати знаходяться у відповідача, а тому позивач не має фізичної можливості надати їх суду самостійно. Зазначає, що п.4 трудової угоди від 14 грудня 2006 року встановлюється час виконання трудових обов'язків з 16год. до 24год., тобто 2год. робочого дня припадало на нічний час і повинні були оплачуватись в підвищеному розмірі, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Письмовому розрахунку заборгованості судом не була надана оцінка. У зв'язку із позбавленням можливості отримати вчасно винагороду за працю позивачу були завдані моральні страждання.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначав, що з ним не проведено розрахунок в день звільнення та заявив вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, заробітну плату за роботу в нічний час, компенсації за невикористану відпустку, оплату допомоги по тимчасовій непрацездатності та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 протягом розгляду справи судом першої інстанції, просив витребувати у відповідача відомості щодо нарахованих і невиплачених позивачеві сум коштів заробітної плати.

Процесуальний обов'язок, передбачений ч.4 ст.10 ЦПК України, суд першої інстанції не виконав, не витребував у відповідача докази про забезпечення яких просив позивач, та безпідставно відмовив в позові за недоведеністю вимог.

Зазначене свідчить про порушення судом норм ст.ст. 213, 214 ЦПК України і є підставою для скасування рішення суду.

Судом встановлено, що 14 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 був укладений безстроковий трудовий договір відповідно до якого позивач виконував обов'язки бармена з графіком роботи з 16.00 год. до 24.00 год. 30.09.2014 року. Даний договір був розірваний за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України. В цей же день трудовий договір був знятий з реєстрації Підволочиським РЦЗ, що підтверджується наявним в справі договором.

За клопотанням представника позивача відповідачу було запропоновано надати докази, які б спростували вимоги ОСОБА_1 щодо заборгованості при розрахунку, проте такі надані не були.

З врахуванням наявних доказів, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Довідка про розрахункові відповідачем не надавалась.

В матеріалах справи є довідка форми ОК-5 Пенсійного фонду України за період 2006р.-2014р., в якій вказані індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1, страхувальником зазначений ОСОБА_2 Дана довідка містить відомості щодо суми заробітку для нарахування пенсії, фактично отриманої заробітної плати, кількості днів стажу в кожному місяці, відмітки про сплату страхових внесків.

Відповідно до ст.108 КЗпП України робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Пунктом 4 трудового договору між сторонами передбачено, що час виконання робіт установлюється з 16 до 24 години з обідньою перервою 1 год. При розподілі робочого дня на частини зазначається тривалість кожної частини та перерва між ними, розподіл робочого дня на частини можливий і в ході виконання трудового договору, про що складається відповідне доповнення до цього договору. Сторони мають право встановлювати сумарний облік робочого часу за певний період.

З пояснень представників сторін вбачається, що будь-який додатковий трудовий договір між сторонами не укладався.

За таких обставин колегія суддів приймає до уваги графік роботи закріплений в трудовому договорі з 16 до 24 год., де робота з 22 до 24 год. є роботою в нічний час і підлягає оплаті згідно тарифів визначених ст.108 КЗпП України.

З 14 грудня 2006 року по 30 вересня 2014 року ОСОБА_1 відпрацьовано 1954 дні з яких 3908 год. роботи в нічний час. Одна година роботи коштує 7грн. 37коп. х 20% - доплата становить 1 грн. 47 коп. за годину роботи. За відпрацьовані години в нічний час слід виплатити позивачу - 5744грн. 76коп. (3908х1,47).

Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

В пункті 6 трудового договору сторони визначили, що тривалість щорічної оплачуваної відпустки та час її надання (вказується тривалість, початок та закінчення відпустки) 24 календарних дні, початок та кінець за згодою сторін, тривалість щорічної відпустки не може бути менш як 24 календарні дні.

Представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити та підтвердити відповідними доказами в якому саме періоді працівник перебував в відпустці та яким терміном. Тому за 7 років 9 місяців 16 днів роботи позивач має право на грошову компенсацію в сумі 7704грн. 83коп. за 187 днів відпустки, з розрахунку середньоденної заробітної плати за останні 12 місяців перед звільненням - 40грн. 77коп.

Що стосується позовних вимог про виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності та заборгованості по заробітній платі - такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, згідно вказаної довідки, ОСОБА_1 отримав заробітну плату як за робочі дні, а факт отримання ним листка непрацездатності та подачі його за місцем роботи не знайшов свого підтвердження, заробітна плата за вересень 2014 року виплачена в повному розмірі.

За ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

На час вирішення спору затримка розрахунку становить 372 дні, середній заробіток за два останні місяці роботи становить 58грн. 57коп. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню не в повному обсязі, загальна сума заборгованості щодо частини вимог становить 13449грн., враховуючи розмір середнього заробітку та принцип співмірності при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, колегія суддів вважає дана сума відшкодування підлягає зменшенню до 13500грн.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивач має на утриманні неповнолітніх дітей, в зв'язку з порушенням трудових прав тривалий час змушений був звертатися до суду за їх захистом в зв'язку з чим ніс як матеріальні так і моральні втрати. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 1000грн.

Відповідно до ч.1,2,3,5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судового збору тому на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір відповідно до задоволених вимог в сумі 2679грн. 60коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5744грн. 76коп. заробітної плати за роботу в нічний час, 7704грн. 83коп. компенсації за невикористану відпустку, 13500грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1000грн. моральної шкоди, а всього 27949грн. 59коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави 2679грн. 60коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська