ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1391/15-ц
УХВАЛА

"15" жовтня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М. за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців у справі №2н-193/2010 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини, -

Встановив:

30.09.2015 до суду звернулася ОСОБА_4, яка представляє ОСОБА_1 (змінила прізвище з ОСОБА_3 на Кузнєцову, а потім на ОСОБА_1), зі скаргою на дії державних виконавців у справі №2н-193/2010. Мотивуючи подання скарги, представником скаржника зазначено, що Петриківським районним судом Дніпропетровської області 05.11.2010 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2010. Виплати по аліментам мали не постійний характер та не в повній мірі. Саме відсутність грошової допомоги змусила скаржницю шукати роботу і звернутися до батька дитини щодо тимчасового опікування за дитиною на невизначений період, до стабілізування чи покращення її особистого і матеріального стану життя. Оскільки батько погодився доглядати за дитиною, 28.11.2014 вона написала заяву до виконавчої служби про повернення їй виконавчого документу. Однак державним виконавцем Кім А.В., безпідставно внесено запис до відміток про виконання судового наказу щодо відсутності у боржника боргу по аліментам станом на 28.11.2014. При цьому мирова угода між сторонами не укладалася, а тим паче судом не визнавалася. Після повернення виконавчого документа державним виконавцем Курило В.В. та начальником ВДВ ОСОБА_6 неправомірно, не передбаченим законом способом, передчасно припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, чим створено сприятливі умови боржнику для позбавлення майна, на яке може бути звернено стягнення і робить неможливим отримання своєчасної матеріальної допомоги для дитини. У зв'язку з чим просить:

- визнати дії посадової особи державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції, ОСОБА_7, щодо списання заборгованості по аліментам ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 на користь матері, за судовим наказом № 2н -193/2010 від 05 листопада 2010 року, неправомірними;

- визнати дії посадових осіб державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції, державного виконавця Курило В.В., начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6, щодо зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві, неправомірними.

- скасувати запис в судовому наказі № 2н-193/2010 від 05.11.2010, у відмітках про його виконання від 28.11.2014, внесену державним виконавцем Кім А.В. про те, що борг відсутній.

- зобовязати посадових осіб державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції стягнути заборгованість по аліментам за судовим наказом № 2н-193/2010 від 05.11.2010 року в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник скаржника підтримала доводи скарги, просила її задовольнити, також вказала, що державним виконавцем необґрунтовано списано заборгованість в розмірі 8 875,34 грн.

Представник ВДВС ОСОБА_8, проти скарги заперечувала, так як у виконавчому провадженні мається заява стягувача про повернення виконавчого документа, де зазначено, що остання не має претензій по сплаті аліментів та утвореній заборгованості станом на 11.11.2014. Окрім того щодо скасування заходів забезпечення виконавчого провадження, то такі заходи у виконавчому провадженні не застосовувалися. Відповідне речення у постанові від 28.11.2014 є опискою. А тому порушення закону в своїх діях, та інших виконавців не бачить.

Вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.11.2010 Петриківським районним судом Дніпропетровської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2010.

Наказ передано на примусове виконання.

Постановою державного виконавця Михайлінчик В.М. органу ДВС Магдалинівського РУЮ закінчено виконавче провадження, та повернуто виконавчий документ за місцем фактичного проживання боржника. При цьому заборгованість по аліментам визначено 9 227,73 грн.

Виконавчий документ направлено на виконання до ВДВС Петриківського РУЮ (далі ВДВС), яке розпочато 13.03.2014 за №42723350 та здійснювалося до 28.11.2014. Оскільки до органу виконавчої служби надійшла заява ОСОБА_9 від 11.11.2014 про повернення виконавчого листа у зв'язку з примиренням. При цьому в заяві зазначено, що претензій по сплаті аліментів та утвореній заборгованості станом на 11.11.2014 не має.

На підставі вказаної заяви, постановою державного виконавця Кім А.В. від 28.11.2014 виконавчий документ повернуто стягувачу та зроблено запис в графі "відмітки про виконання судового наказу" 29.11.2014 п.1 ч.1 ст. 47 "Про виконавче провадження" борг відсутній.

Скориставшись своїм правом на повторне предявлення виконавчого документа, скаржниця 04.09.2015 звернулася до ВДВС подала заяву, в якій просила прийняти до виконання судовий наказ та здійснювати нарахування заборгованості з 04.09.2015.

Постановою державного виконавця від 08.09.2015 відкрито виконавче провадження.

Таким чином доводи скаржника про скасування боргу є необґрунтованим. В своїх заяві скаржник зазначили про факт примирення між нею та боржником, та про відсутність претензій по сплаті аліментів та утвореній заборгованості станом на 11.11.2014. Представник скаржника підтвердила, що заяву писала скаржниця. В даному випадку юридична необізнаність не може бути прийнята до уваги судом, оскільки для висвітлення питання щодо наявності чи відсутності заборгованості наявність знань в сфері юриспруденції не є обовязковим. Також у своїй заяві від 04.09.2015, скаржниця не зазначала про наявність боргу, а просила нараховувати заборгованість з 04.09.2015.

З цих же підстав, суд не вдається до перевірки вірності розрахунку заборгованості, яка існувала станом на 28.11.2014, оскільки скаржниця у своїй заяві вказала на відсутність претензій щодо сплати заборгованості взагалі.

Доводи скаржника щодо необхідності затвердження мирової угоди судом стосовно відсутності претензій до заборгованості, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до положень ч.5 ст. 175 ЦПК України, визнання мирової угоди судом здійснюється лише за клопотанням сторін.

Щодо незаконних дій по скасування заходів забезпечення примусового виконання судового наказу, матеріали виконавчого провадження, які оглянуті в судовому засіданні, не містять даних про застосування таких заходів, зокрема накладення арешту. Як пояснила представник ВДВС, зазначення у постанові від 28.11.2014 про припинення чинності арешту майна боржника є опискою. Відтак у суду відсутні підстави вважати, що дії державних виконавців про скасування арешту та інших заходів примусового виконання є незаконними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Інші доводи скарги є похідними від зазначених, а тому висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців у справі №2н-193/2010 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Петриківський районний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено та підписано 15.10.2015.

СуддяОСОБА_10