справа № 691/1338/15-ц
провадження № 2/691/609/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачка посилається на те, що вона є матір»ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_3 батьком. Однією сім»єю проживали в будинку її батька ОСОБА_5 по вул.Тельмана, №73 «А» в м.Городище Черкаської області. Наразі спільно не проживають. На теперішній час малолітня ОСОБА_4 хворіє і потребує лікування та оздоровлення за межами України, а тому має намір виїхати з донькою за кордон. Відповідачу відомо про стан здоров»я дитини, проте згоди на її виїзд за межі України не дає. Без згоди батька доньки, як і нотаріально посвідченої згоди не має можливості оформити необхідні документи (паспорт) та виїхати з донькою на лікування. На даний час вирішити питання про надання дозволу на виїзд за кордон малолітній дитині можливо лише в судовому порядку. Діючи в інтересах малолітньої доньки, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та дитини.

Позивачка в судове засідання не з»явилася. Участь в судовому засіданні взяла її представник ОСОБА_6, яка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_4 на виїзд з України без згоди та супровуду її батька ОСОБА_3 та дозволити позивачці без його згоди оформити паспорт неповнолітній ОСОБА_4, оскільки дитина є часто хворіючою, потребує оздоровлення, а відповідач не бажає добровільно вирішити це питання.

Відповідач на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 17 грудня 2015 року за №807, від 23 грудня 2015 року за №630 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр» від 22 грудня 2015 року в №239, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду.

Представник третьої особи служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання 25 грудня 2015 року не з»явився, проте взяв участь у судовому засіданні 18 грудня 2015 року де вказав, що позовні вимоги визнає та просить позов задоволити виключно в інтересах дитини, в подальшому надав лист від 23 грудня 2015 року за №953/01-01-24 про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 23 грудня 2015 року за №630, працівником поштового зв»язку зазначено, що поштова кореспонденція вручена відповідачу особисто.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного судового розгляду і слухає справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, враховуючи зміст рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачу, зміст оголошення про виклик до суду, пояснення та лист представника третьої особи служби у справах дітей Городищенської РДА Черкаської області про визнання позову, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу.

Предметом вимоги позивачки щодо предмета спору є надання дозволу малолітній дитині без згоди та супроводу її батька на виїзд за межі України та оформлення паспорта, що узгоджується з положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».

Згідно із Конвецією про права дитини ( ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.1991року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення , судами , адміністративними чи законодавчими органами , першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.313 ЦК України , фізична особа , яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За змістом ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказана норма Закону повністю відображена в Постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення».

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян , які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред»явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою позивачки ОСОБА_2. Батьком в свідоцтві про її народження записано відповідача - ОСОБА_3 (а.с.4). Відповідно до паспорта громадянина України Серії НЕ 622712 виданого на ім»я ОСОБА_2, шлюб між позивачкою та відповідачем не розірваний (а.с.3). З довідки Городищенської міської ради Черкаської області від 01 грудня 2015 року №7317, слід вбачати, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні в домоволодінні батька останньої - ОСОБА_5 в м.Городище по вул.Тельмана,№ 73 «А» Черкаської області (а.с.6). Згідно довідки Городищенської міської ради Черкаської області від 01 грудня 2015 року №7318, відповідач ОСОБА_3 тимчасово проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 «А» Черкаської області (а.с.5). Відповідно до довідки Комунального закладу Городищенського районного територіального медичного об»єднання Городищенської районної ради Черкаської області від 17 грудня 2015 року малолітня ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку в Городищенському РТМО з діагнозом ЧДХ обструктивний бронхіт, атопічний дерматит та потребує постійного лікування і санітарно-курортного оздоровлення (а.с.15).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка має намір періодично виїжати з донькою за межі України на оздоровлення. Між позивачкою і відповідачем відсутні будь-які домовленості з приводу виховання і утримання дитини, оскільки вони перебувають у шлюбі, але фактично спільно не проживають. На даний час відповідач за місцем реєстрації та тимчасового проживання не перебуває, його місце знаходження позивачці не відоме. Малолітня ОСОБА_4 потребує лікування та оздоровлення за межами України, проте позивачка не має нотаріально посвідченої згоди батька дитини на виготовлення проїзних документів та на виїзд доньки за кордон.

Обставин, які б перешкоджали виїзду малолітній ОСОБА_4 за межі України в ході судового розгляду справи встановлено не було. Представник служби у справах дітей Городищенської РДА Черкаської області у своєму листі, як і в поясненнях, проти задоволення позову не заперечив. Позивачкою доведено перед судом необхідність виїзду дитини за кордон, вказано мету виїзду. Суд, бере до уваги, що позивачка належним чином виконує батьківські обов»язки по відношенню до своєї доньки, утримує її, дбає про її здоров»я, що відповідає найвищим інтересам дитини.

Статтею 33 Конституції України від 28 червня 1996 року передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом, що вказує на відсутність обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлює певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідач у визначеному законодавством порядку не повідомив суду своєї думки щодо вирішення спору, що вказує на необхідність вирішення його між строноми саме у судовому порядку.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітній ОСОБА_4 за кордон без згоди батька ОСОБА_3, з відповідним виготовленням без його згоди і проїздних документів.

Позов підтверджується: копією паспорта ОСОБА_2, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, довідкою Городищенської міської ради Черкаської області від 01 грудня 2015 року №7318, довідкою Городищенської міської ради Черкаської області від 01 грудня 2015 року №7317, довідкою Комунального закладу Городищенського районного територіального медичного об»єднання Городищенської районної ради Черкаської області від 17 грудня 2015 року.

Керуючись ст.33 Конституції України, Конвенцією про права дитини, ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.ст.7,141,150,155 Сімейного кодексу України, ст.ст.ст.2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, суд -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задоволити.

Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформити паспорт неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за межі України.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7

Копія вірна.

Рішення суду набрало законної сили «___» січня 2016 року.

Оригінал рішення знаходиться в Городищенському районному суді Черкаської області у матеріалах цивільної справи №691/1338/15-ц провадження №2/691/609/15 за 2015 рік.

Суддя : О.М.Савенко

Секретар : В.М. Дирда