Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1517/14-ц

02 жовтня 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Соловей Л.П.

відповідача ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFIWGK00000285, укладеним між сторонами 26 лютого 2008 року, в сумі 31426,42 доларів США.

Вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № IFIWGK00000285, за яким банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 29830 доларів США на термін до 27 лютого 2028 року, а позичальник зобовязався повертати кредит щомісячно частинами, згідно з графіком.

Банк свої зобовязання виконав. Відповідач несвоєчасно погашає заборгованість за кредитом. Внаслідок цього утворилась заборгованість в розмірі 31426,42 доларів США, в тому числі: 25287,42 доларів США за кредитом, 3919,52 доларів США за процентами, 60,61 долар США за комісією; 645,23 доларів США пеня; 1513,63 доларів США штраф.

В судовому засіданні 16 грудня 2014 року представник позивача позов підтримав.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що позивачем в односторонньому порядку збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом. Крім того, неправильно визначено розмір заборгованості по процентах за користування кредитом та пені. Позивачем невчасно зараховувались кошти, що надходили від нього по погашенню кредиту. Вважає, що банк безпідставно збільшив тіло кредиту, а, як наслідок, і розмір процентів, пені та штрафу.

В судове засідання представник позивача повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 26 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFIWGK00000285, за яким банк надав позичальникові грошові кошти в розмірі 29830 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Строк дії договору до 27 лютого 2028 року.

Згідно з наданими позивачем розрахунками, внаслідок порушення зобовязань з боку позичальника утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 31426,42 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 25287,42 доларів США; заборгованість за процентами 3919,52 доларів США; по комісії - 60,61 долар США; пеня - 645,23 доларів США; штраф - 1513,63 доларів США.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 16 грудня 2014 року у справі призначалась судово-бухгалтерська експертиза на вирішення якої ставились питання:

- чи своєчасно зараховувались банком внесені ОСОБА_1 платежі на погашення кредиту?

- чи нараховувались банком проценти, пеня та комісія відповідно до умов договору?

05 травня 2015 року судом запропоновано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати в розпорядження експерта первинні документи та банківські виписки, у яких задокументовано операції по кредитному договору № IFIWGK00000285 (а.с.131).

Позивачем зазначені документи не були представлені.

У звязку з цим експерт не зміг дати відповідь про розмір заборгованості ОСОБА_1

Висновком судово-економічної експертизи №5021 від 31 липня 2015 року підтверджено невідповідність між датою внесення грошових коштів ОСОБА_1 на погашення заборгованості за кредитним договором, задокументованою у квитанціях, та датою зарахування банком внесених коштів (а.с.141-155).

28 серпня 2015 року судом винесена ухвала про витребування у ПАТ КБ «ПриватБанк» доказів, що підтверджують факт надання банком кредитних коштів ОСОБА_1 та документів і банківських виписок, у яких задокументовано операції по кредитному договору №IFIWGK00000285.

Ухвала суду позивачем не виконана.

Крім того, представник позивача в судові засідання 11 вересня, 22 вересня та 02 жовтня 2015 року для дачі пояснень не зявився, хоча ухвалою суду від 22 вересня 2015 року його участь в судовому засіданні визнана обовязковою.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, що суд вищезазначеними діями намагався встановити істину у справі, однак обґрунтованості судового рішення можна досягнути тільки шляхом дослідження та оцінки доказів, яких позивач не представив, суд вважає, що в позові слід відмовити за недоведеністю вимог.

Керуючись ст.ст. 213; 215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за недоведеністю вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в користь ОСОБА_1 7392 грн. витрат, повязаних з проведенням судово-економічної експертизи, та 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги: позивачем протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення, відповідачем - протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий