У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Державне підприємство «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» (далі - ДП «Антонов» в особі філії «СЗ «Антонов») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості з оплати за проживання у кімнаті АДРЕСА_1 у розмірі 9 502 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 57 грн 01 коп. та 3 % річних у розмірі 404 грн 58 коп.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_4, як працівника ДП «Київський авіаційний завод «Авіант», та його дружину ОСОБА_5 було поселено у кімнату АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані та проживають за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_6 Позивач вказував на те, що відповідачі відмовляються отримувати квитанції для відшкодування витрат за проживання у кімнаті АДРЕСА_1, відмовляються укладати договір про відшкодування витрат і вносять оплату за проживання, визначивши її на власник розсуд та оплачуючи такі частково.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути заборгованості з оплати за проживання у кімнаті АДРЕСА_1 у розмірі 9 502 грн 87 коп. (з 01 квітня 2012 року по 01 вересня 2013 року), інфляційних втрат у розмірі 57 грн 01 коп. та 3 % річних у розмірі 404 грн 58 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Антонов» в особі філії «СЗ «Антонов», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не надав належних та достовірних доказів на підтвердження правомірності встановлення підприємством плати за проживання у кімнаті АДРЕСА_1, яка нараховується відповідачам для оплати та із розрахунку якої виходить позивач, визнаючи суму заборгованості, а також не надав належних доказів, які підтверджують статус даного житлового будинку і його перебування на балансі філії «СЗ «Антонов».

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення визначеної позивачем суми заборгованості, оскільки до її розрахунку позивач включив експлуатаційні витрати та тарифи, які не затверджені у визначеному законом порядку.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.