Номер провадження 2/754/3966/15
Справа №754/8913/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2015 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г..

за участю секретаря - Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Житлово-будівельний кооператив «Будівельник-8», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,треті особи: ОСОБА_3, Житлово-будівельний кооператив «Будівельник-8», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

Свої вимоги мотивує тим, що є власником двохкімнатної АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності від 30.01.2015 року за № 32951621. Вказана квартира в минулому була кооперативною і розташована в Житлово-будівельному кооперативі «Будівельник-8». Позивач отримала квартиру згідно ордеру від 28.07.1988 року за № 070066 виданого виконкомом Київської міської Ради народних депутатів. Станом на 02.10.1992 року позивач повністю сплатила пайовий внесок і у відповідності до ст. 384 ЦК України набула на вказану квартиру право власності. Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача, ОСОБА_3 є донькою. На час звернення до суду в квартирі зареєстровані чотири особи: позивач, син позивача - ОСОБА_2, донька позивача - ОСОБА_3 та онука - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 в 2012 році виїхав в Росію і з цього часу в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає, його особисті речі в квартирі відсутні. Зі свого боку позивач не вчиняла перешкод відповідачу - ОСОБА_2 в користуванні належною їй квартирою. Спірне житло відповідач залишив добровільно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, суду пояснила, відповідач є її сином. Відповідач в квартирі не проживає більше двох років. Зі свого боку позивач не вчиняла перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки його відсутність триває без поважних причин. Окрім цього між нею та відповідачем відсутня домовленість про збереження за останнім права користування спірним житлом.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Будівельник-8» в судове засідання свого представника не направив, однак до суду надійшло письмове повідомлення про розгляд справи у відсутності представника. (а.с. 37)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, на адресу суду подано заяву від імені відповідача, підпис на якій засвідчено в нотаріальному порядку про визнання позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача, третю особу: ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу, виданому Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів серії НОМЕР_1 від 28.05.1988 року, ОСОБА_1, у складі сім'ї із двох осіб отримала право на зайняття жилого приміщення в будинку Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-8», а саме квартири АДРЕСА_1 в м. Києві (а.с.8).

Відповідно довідки виданої правлінням Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-8» № 201 від 28.04.1993 року, позивач в повному обсязі виплатила пайовий внесок по квартирі (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2015 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.7).

З довідки Форма № 3 від 08.06.2015 року Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-8» вбчається, що в спірній квартирі, крім позивача, зареєстровані відповідач - ОСОБА_2, дочка позивача - ОСОБА_3 та онука - ОСОБА_4 (.с.10).

Як видно з акту комісії Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-8» від 08.06.2015 року, відповідач ОСОБА_2 з 2012 року не проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до нотаріально завіреної заяви відповідача ОСОБА_2 від 27.07.2015 року останній позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та просить суд винести рішення у його відсутність (а.с.25).

Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

В ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, визначено поняття права власності, що є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, визначає поняття особистого сервітуту, згідно якого, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 406 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою для припинення особистого сервітуту є припинення обставини, яка була підставою для його встановлення.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Статтею 71 Житлового кодексу України, встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 72, ЖК України, ст.ст. 316, 317, 321, 384, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Житлово-будівельний кооператив «Будівельник-8», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі та не були присутні під час проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2015 року.

Суддя Н.Г.Таран