1Справа № 335/6236/15-ц 2/335/1608/2015
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № 375, за умовами якого останньому здійснено видачу кредитних коштів в сумі 59 700,00 доларів США, із процентною ставкою 12 % річних, в строк до 26.12.2016 року.
Також, цього дня, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір №375-ІФ, предметом якого стала квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу. При укладанні іпотечного договору до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено відповідний запис.
За договором про іпотечний кредит відповідач має значну заборгованість, а тому враховуючи те, що позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак стало відомо про наявність арешту на майно, ПАТ «Державний ощадний банк України» просить суд звільнити з під арешту квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться у іпотеці ПАТ «Державний ощадний банк України», накладеного Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.
В судове засідання сторони не з'явились.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду.
Згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
Відповідач будучи належним чином повідомлена про слухання справи заяв про розгляд справи у її відсутність не надала, тому суд визнає неявку в судове засідання ОСОБА_1 не поважною та вважає за можливим розглянути справу у її відсутність на підставі доказів, які містяться в матеріалах цивільної справи, та які є достатніми для постановлення рішення, ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує і представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року №502 змінено та зареєстровано на нову організаційну-правову форму Банку, а саме Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № 375.
За умовами договору про іпотечний кредит № 375, позивач зобов'язався надати відповідачу на умовах цього договору грошові кошти в сумі 59 700,00 доларів США, а відповідач ОСОБА_1 зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах, що визначені цим договором, в строк до 26.12.2016 року.
Крім того, умовами договору про іпотечний кредит передбачено і укладання в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором іпотечного договору, з прийняттям в іпотеку нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
26.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір №375-ІФ.
Як вбачається із іпотечного договору, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю на праві власності.
Відповідно до довідки філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», станом на 24.06.2015 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № 375 від 26.12.2006 року становить 83 897,75 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України складає 1 805 959,48 гривень.
Згідно наданої позивачем інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, на квартиру АДРЕСА_2, Орджонікідзевським відділом державної виконавчою службою Запорізького міського управління юстиції накладено арешт, а саме: 19.03.2010 року за №9639643 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №243/2 від 19.03.2010 року, 15.04.2010 року за №9732318 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження №243/2 від 29.03.2010 року, 26.04.2011 року за №11114511 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №26060757 від 22.04.2011 року, 18.06.2015 року за №10089392 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення його відчуження №46352343 від 10.03.2015 року.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження «особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 157, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Звільнити з під арешту квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться у іпотеці Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», накладеного Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції: 19.03.2010 року за №9639643 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №243/2 від 19.03.2010 року, 15.04.2010 року за №9732318 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження №243/2 від 29.03.2010 року, 26.04.2011 року за №11114511 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №26060757 від 22.04.2011 року, 18.06.2015 року за №10089392 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення його відчуження №46352343 від 10.03.2015 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.П. Соболєва