Справа № 369/437/15-ц
Провадження №2/369/872/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ткаченко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13.10.1990 сторони зареєстрований шлюб. 03.04.2014 шлюб було розірвано.

В період шлюбу ними було куплено квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачкою з його згоди було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,015 га, на якій розташована та прилягає квартира АДРЕСА_1. Ними було сплачено продавцю за земельну ділянку 59 775 грн., що є еквівалентом 7 500 дол. США, але договір купівлі-продажу земельної ділянки так і не був укладений з вини продавця, яка відмовилась це зробити. Відповідачкою було подано позов до суду про стягнення з ОСОБА_3 сплачених коштів за купівлю земельної ділянки в сумі 59 775 грн., а продавець подала зустрічний позов про визнання попереднього договору частково недійсним. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2012, було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 59 775 грн., а в зустрічному позові було відмовлено.

Вказвує, що кошти в сумі 59 775 грн. так як і сплачені кошти за придбання квартири були спільні кошти подружжя.

Тому просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1 кв.м, загальною площею 125,4 кв.м. та скасувати реєстрацію права власності на ? частину даної квартири на ім»я відповідачки. Визнати за ним право власності на ? частину грошових коштів стягнених з ОСОБА_3 на користь відповідачки в сумі 59 775 гривень по рішенню Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, а саме 29 887, 5 грн.

В ході судових засідань позивач змінив позовні вимоги, згідно яких просив припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1. Визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1 кв.м, загальною площею 125,4кв.м., підсобною площею 42, 3кв.м., площа приміщень, що не входить до загальної площі квартири - 35,4кв.м.. На іншу ? частину квартири АДРЕСА_1 визнати право власності за відповідачкою. Визнати за ним право власності на ? частину грошових коштів стягнених з ОСОБА_3 на користь в сумі 59 775 гривень по рішенню Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, а саме 29 887, 5 грн.

В судове засідання позивач не з»явися, згідно заяви, представник позивача просила слухати справу у свою відсутність. Позов підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13.10.1990 був зареєстрований шлюб сторін у Виконавчому комітеті Новодністровської міської ради Сокирянського району Чернівецької області, актовий запис №88. 03.04.2014 шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

В період шлюбу сторонами було куплено квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено ОСОБА_4 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 02.04.2009 за № 256, та право власності зареєстроване в установленому законом порядку на той час в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» 12.04.2010 номер запису :1622/6 в книзі : 4, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідачкою зі згоди позивача було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,015 га, на якій розташована та прилягає квартира АДРЕСА_1.

Згідно п.2 цього договору продавець зобов'язувався передати у власність покупцю з укладанням договору купівлі-продажу дану земельну ділянку.

Сторонами було сплачено продавцю за земельну ділянку 59 775 грн., але договір купівлі-продажу земельної ділянки так і не був укладений з вини продавця.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2012, було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 59 775 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СКУ та ст.372 ЦК України. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п.23 Постанови №11 суди, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до п.24 Постанови №11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Суд визнає за позивачем право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1кв.м, загальною площею 125,4кв.м., підсобною площею 42,3кв.м., площа приміщень, що не входить до загальної площі квартири - 35,4 кв.м.

За відповідачкою суд визнає право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1кв.м, загальною площею 125,4кв.м., підсобною площею 42,3кв.м., площа приміщень, що не входить до загальної площі квартири - 35,4 кв.м., а також вважає за доцільне припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення грошових коштів, то суд визнає за позивачем право власності на ? частину грошових коштів стягнених з ОСОБА_3 на користь відповідачки в сумі 59 775 гривень по рішенню Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, а саме 29 887, 5 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Згідно ст.. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідачку

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71, 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1 кв.м, загальною площею 125,4 кв.м., підсобною площею 42,3 кв.м., площа приміщень, що не входить до загальної площі квартири - 35,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 житловою площею 83,1 кв.м, загальною площею 125,4 кв.м., підсобною площею 42,3 кв.м., площа приміщень, що не входить до загальної площі квартири - 35,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину грошових коштів стягнених з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в сумі 59 775 гривень по рішенню Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2012, а саме 29 887 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3654 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: