Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2712/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів :Черненка В.В., Чорнобривець О.С.,

при секретарі Чорній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Хлібодар (далі ТОВ), 3-я особа Управління Держкомземагенства у Знам*янському районі, в якому просить розірвати договір оренди землі.

Зазначив, що 04.02.2005 року між ТОВ та його матірю ОСОБА_3, яка померла 01.01.2008 року, укладений договір оренди землі строком на 10 років, зареєстрований у Знамянському відділі КРФ ДП „ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.03.2005 року за № 155 (далі договір). Згідно договору ОСОБА_3 передала у строкове платне користування ТОВ земельну ділянку площею 4,73 га., в тому числі ріллі 4,73 га., розташовану на території Володимирівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області.

Позивач вважає, що після успадкування ним зазначеної земельної ділянки ТОВ повинно було укласти з ним угоду про перехід права власності на земельну ділянку та нотаріально її посвідчити.

19 червня 2012 у звязку зі зміною власника земельної ділянки між ним та ТОВ підписано додаток до договору оренди. Позивач неодноразово звертався до ТОВ із заявами про розірвання договору оренди із наміром самостійно обробляти землю, однак відповіді не отримав. 22.05.2014 надіслав до ТОВ поштою письмову заяву та отримав відповідь, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Також ТОВ надіслав йому додаткову угоду, повідомивши, що її потрібно підписати протягом місяця. Вважає, що строк дії договору закінчився, але відповідач в односторонньому порядку пропонує не прийнятні для нього умови, тому додаткову угоду до договору щодо його поновлення він підписувати відмовляється.

ТОВ подало зустрічний позов про поновлення договору оренди землі та визнання додаткової угоди укладеною.

Зазначають, що ТОВ, як орендар, на протязі всього строку дії договору належним чином виконувало всі умови договору та, реалізуючі своє переважне право, виконало вимоги ст. 33 Закону України „Про оренду землі щодо передумов поновлення договору оренди, а тому відмову ОСОБА_2 в укладенні додаткової угоди вважають безпідставною.

Рішенням суду в первісному позові відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі ОСОБА_2 зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просив рішення суду скасувати, первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що 04 лютого 2005 року між ТОВ „Агрофірма „Хлібодар та ОСОБА_3 укладено строком на 10 років договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,73 га, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю № І-КР 013595 від 29 серпня 2001 року.

01.01.2008 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті власником земельної ділянки став її син позивач.

26 квітня 2012 року позивач отримав державний акт серії ЯК № 937550на право приватної власності на земельну ділянку.

19 червня 2012 року між сторонами по справі укладено додаткову угоду у звязку із зміною орендодавця, відповідно до якої до орендодавця переходять всі права та обовязки за договором від 04 лютого 2005 року.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до п.25 договору, у випадку, якщо орендодавець не має наміри продовжувати договір на новий строк, орендодавець зобовязаний за рік до закінчення строку дії договору повідомити орендаря про намір про намір не поновлювати договір на новий строк, відсутність такого повідомлення є підставою поновлення договору відповідно до п.5 договору.

Пунктом 5-м договору передбачено 10-ти річний строк дії договору та підстави поновлення його дії.

Як пояснив ОСОБА_2 апеляційному суду, в лютому та березні 2014 року він звертався до ТОВ із заявами про розірвання договору, маючи намір самостійно обробляти земельну ділянку. Однак доказів щодо звернення до ТОВ саме в цей період він не має.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ із заявою про розірвання договору по закінченні строку дії договору, докази щодо звернення позивача в лютому-березні 2014 року до ТОВ відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що несвоєчасне звернення ОСОБА_2 до ТОВ , тобто, порушення з його боку умов, передбачених п.25 договору, дає підстави ТОВ для реалізації переважного права на поновлення договору оренди.

Статтею 33 Закону України „Про оренду землі надається орендарю переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди на новий строк. Не пізніше місяця до закінчення строку договору оренди орендар має повідомити орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом. Повідомлення має здійснюватися шляхом направлення листа-повідомлення, до якого додається проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін має розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і за відсутності заперечень укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Стаття 764 Цивільного кодексу України передбачає продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму та відсутності заперечення наймодавця протягом одного місяця.

На виконання зазначених вимог 29 жовтня 2014 року, тобто, не менш як за місяць до закінчення дії договору, ТОВ направлено позивачу листа з пропозицією на поновлення договору оренди на тих же умовах та надіслано додаткову угоду.

Як пояснив в апеляційному суді ОСОБА_2, зазначені повідомлення та проект додаткової угоди він отримав, однак бажання знайомитись з пропозиціями ТОВ та надсилати відповідь він не має.

Зазначена обставина, на переконання колегії суддів, свідчить про умисне зволікання в укладенні додаткової угоди з боку ОСОБА_2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи колегія суддів не вбачає, в чому саме полягає невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 посилається на ті ж обставини, які встановив суд 1-ої інстанції.

Порушень з боку ТОВ умов договору на протязі його дії, які могли слугувати підставою для розірвання договору оренди, як суд 1-ої інстанції, так і апеляційний суд не вбачає, оскільки доказів таких порушень позивач не навів.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, та послався на правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року по справі 6-219цс14 стосовно виникнення передумов щодо переважного права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді