Справа № 580/1079/15-ц
Номер провадження 2/580/380/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.

з участю:позивачки - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області по вул. Кооперативній, 85. Господарство потребує ремонту, а саме: сарай, який межує по сусідству, але його ремонт вона зробити не може, так як відповідачка перенесла свій паркан на її земельну ділянку, тим самим ліквідувала прохід між її сараєм та парканом. Вона намагалася в добровільному порядку вирішити конфлікт з відповідачкою, але їй це не вдалося, не допомогла навіть запрошена нею директор ТОВ "Лебединський районний землевпорядний центр" - ОСОБА_4 Тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою на час проведення ремонту належного їй сараю.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою на час проведення ремонту сараю, зобов'язавши відповідачку надати доступ до сараю шляхом перенесення металевої сітки, що проходить безпосередньо від сараю до початку городу, у відповідності до технічної документації.

Відповідачка позов не визнала, хоч заявила, що дійсно позивачка не має доступу до тильної сторони належного їй сараю, бо нею встановлена металева сітка, яка проходить безпосередньо від сараю до початку городу. Переносити огорожу вона не бажає із-за неприязних відносин з позивачкою, які склались протягом багатьох років.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного:

Даний спір між сторонами виник з цивільних земельних правовідносин, які регулюються ст. ст. 125, 152, 158, 212 ЗК України та ст.ст. 321, 391 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок деревяний загальною площею 81,9 кв. м та надвірні споруди: погріб цегляний під літ. «п/г», сарай цегляний під літ «Б», сарай цегляний під літ. «В», сарай деревяний під літ. «Г», огорода дощата під літ. 1-2, які розташовані в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області по вул. Кооперативній № 85.(а.с.6,7).

На земельну ділянку площею 0,2306 га, що розташована за вищевказаною адресою, передану ОСОБА_1 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд рішенням 13 сесії шостого скликання Михайлівської сільської ради від 20.03.2012 року виготовлений державний акт серії ЯМ № 605316 (а.с.8).

Але, не дивлячись на це, відповідачка ОСОБА_2 на цій частині земельної ділянки без будь-яких законних підстав та погодження з власницею земельної ділянки самовільно встановила металеву сітку, тим самим закривши доступ до тильної сторони сараю, що належить власниці ОСОБА_1, з метою проведення його ремонту та підтримання в належному стані. Вказаний факт підтверджений висновком директора ТОВ «Лебединський районний землевпорядний центр» та графічними матеріалами (а.с.36-38 ): викопіюванням з технічного паспорта на житловий будинок та генерального плану земельної ділянки по вул.. Кооперативній 85 в с. Михайлівка, що належить ОСОБА_1 З них вбачається, що відстань від одного вугла сараю до межі постановить 1.07м, від іншого - 0.92м. Фактично на момент обстеження ( 28.05.2015 року) відповідачкою ОСОБА_2 порушена межа між спірними земельними ділянками, так як нею встановлена металева сітка шириною 1м , що починається безпосередньо від сараю, чим перекрито прохід до земельною ділянки за сараєм. цей факт не заперечила в судовому засіданні і сама відповідачка.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічне положення міститься і в статті 321 ЦК України.

Разом з тим, згідно з ч.ч. 2, 3, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки право власності позивачки було порушене, то вимога про зобов'язання осіб, які його порушують, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст.152, 158, 212 ЗК України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст.10, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою на вул. Кооперативній, 85 в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, що на законних підставах належить ОСОБА_1, шляхом перенесення металевої сітки, встановленої ОСОБА_2 від сараю ОСОБА_1 у відповідності до генерального плану земельної ділянки та державного акту серії ЯМ № 605316 за вищевказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гура А. О.