Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

при секретарі - Голумбієвській С.Ф.

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 6 січня 1972 року по 17 березня 2004 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу, з жовтня місяця 2004 року по день смерті ОСОБА_5 7 грудня 2014 року, вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачці було відмовлено з тих підстав, що заяву про прийняття спадщини подано спадкоємцем попередньої черги відповідачкою по справі, яка являється рідною сестрою померлого. Вважає, що відповідачку необхідно усунути від права на спадкування, оскільки остання не надавала матеріальної допомоги померлому, який через стан здоровя та похилий вік перебував у безпорадному стані. Крім того, відповідачка не спілкувалася із спадкодавцем, не цікавилась станом його здоровя тощо. Разом з цим, саме вона позивачка здійснювала догляд померлого. На підставі ст.. 1224 ЦК України просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, давши додаткові пояснення, що ОСОБА_5 два місяці перед смертю не підіймався з ліжка, у звязку з чим вона здійснювала його догляд. Відповідач не підтримувала його морально, хоча мала це робити як рідна сестра. рідко відвідувала та відмовилась здійснити поховання померлого. Просила позов задовольнити.

Представник позивача за довіреністю висловила аналогічні доводи та прохання доповнивши поясненнями, що поховання померлого здійснювала саме вона, а не ОСОБА_3.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала, давши пояснення, що померлий ОСОБА_5 являвся її рідним братом. Вони проживали в одному населеному пункті та підтримували зв'язок між собою. У звязку з похилим віком (77 років), не могла часто відвідувати брата. Останній до самої смерті, хоча і мав проблеми зі здоровям, пересувався на милицях, не перебував у безпорадному стані. Особисто до неї, він не звертався з проханням про надання йому якоїсь допомоги. Приймала участь у похованні брата. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача за договором також просив відмовити в задоволенні позову та стягнути на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, що являється сусідкою позивача. Померлий мав важкий характер та зловживав алкоголем. Бачила як відповідач періодично приходила до ОСОБА_5, останній раз близько неділі до смерті останнього. Разом з цим, після смерті ОСОБА_5, його сестра ОСОБА_3 не приходила на поховання.

Свідок ОСОБА_7, який також являється сусідом позивача, дав показання, що відповідач була присутньою на похованні ОСОБА_5, за життя останній потребував сторонньої допомоги. Вказану допомогу, поряд із соціальними працівниками, надавав також і він, зокрема робив для нього покупки. Чи відвідувала будинок померлого відповідач по справі йому не відомо.

Свідок ОСОБА_8 два показання, що з позивачкою являються сватами, у звязку зі станом її здоровя, надавав їй допомогу по господарству, відповідача, яка приходила до померлого бачив один раз, останній був схильний до вживання алкоголю.

Свідок ОСОБА_9 дала аналогічні показання, при цьому зазначила, що взагалі не бачила щоб відповідач відвідувала ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання, що являється соціальним працівником та надає допомогу позивачу, за померлим доглядала інший соціальний працівник. Один раз вона допомагала в переміщенні ОСОБА_5, чи перебував він у той час у стані спяніння пояснити не може.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, що являється сином відповідача, мати підтримувала зв'язок з ОСОБА_12. Останнього бачив за три місяці до смерті, в безпорадному стані він не перебував, зловживав алкоголем.

Свідок ОСОБА_13, яка є дочкою відповідача, дала аналогічні показання.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази подані сторонами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено і вказані обставини сторонами не оспорюються, що 7 грудня 2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ №1911718, виданого 8 грудня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області. За життя ОСОБА_5 заповіт не склав. З 18 лютого 2014 року по 7 грудня 2014 року, у звязку з порушенням функцій суглобів ІІІ ступеню, ОСОБА_5 перебував на обслуговуванні Новотроїцького районного територіального центру соціального обслуговування, що підтверджується довідкою №01/37-152 від 21 серпня 2015 року та висновком лікарської комісії №952. Згідно рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 3 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з жовтня місяця 2004 року по день смерті останнього.

Заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 подали позивач та відповідач по справі, остання являється рідною сестрою померлого. 13 серпня 2015 року нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, з тих підстав що вона є спадкоємцем четвертої черги, а відповідач другої. Вказане підтверджується відповідною постановою державного нотаріуса Новотроїцької державної нотаріальної контори херсонської області від 13 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Аналізуючи вище вказану норму закону, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем має бути доведено сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. При цьому, ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, обовязково повинно бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Разом з цим, дослідивши в сукупності докази по справі, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_5, який потребував стороннього догляду і така допомога надавалась соціальними працівниками, потребував допомоги ще і від ОСОБА_3. Крім того, суд, враховуючи, що остання сама являється особою похилого віку, пенсіонеркою, приходить до висновку, що відповідач не могла надати відповідну допомогу померлому як матеріальну так і у догляді. Сам факт того, що вона не часто спілкувалася з спадкодавцем, не вказує на її ухилення від надання допомоги. Доводи позивача та її представника про те, що ОСОБА_3 не приймала участь в організації поховання ОСОБА_5 правового значення у даній справі не має.

Суд не приймає в якості належних доказів довідку Новотроїцького районного територіального центру соціального обслуговування за №01/37-153 від 21 серпня 2015 року щодо надання соціальних послуг позивачу, висновок лікарської комісії №254 про потребу у сторонньому догляді останньої, оскільки вказані докази не містять інформації щодо предмету доказування.

Лист представника позивача до голови Новотроїцького районного суду не є допустимим доказом у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову має бути відмовлено.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу.

Представником відповідача надано розрахунковий документ, щодо понесення відповідачем витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн.. Вказані витрати підлягають відшкодуванню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні.

Аналогічне положення міститься в п.3 угоди між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_4.

Враховуючи, що адвокат ОСОБА_4 приймав участь у судовому засіданні, яке тривало 1 год. 40 хв., витрати підлягають відшкодуванню в сумі 812 гривень. (487 грн. 20 коп. (60 хв.) + 324 грн. 80 коп. (40 хв.) = 812 грн. )

Керуючись ст.ст. ст.7, 10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст. 1224 ЦК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні 08 (вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко