У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 вересня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке

Суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Бугрименко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новотроїцького районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія«ВАШ АВТО»» про повернення безпідставно набутого майна. Вказаний позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено договір фінансового лізингу, відповідно до якого вона позивачка перерахувала на рахунок відповідача кошти в сумі 37000 як оплата згідно договору за автомобіль. Враховуючи, що зміст вказаного договору не містить повної та дотовірної інформації про фінансові послуги, які надаються відповідачем, вважає, що договір не є укладеним, внаслідок чого ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»» безпідставно отримала перераховані нею кошти.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на розрахунковий рахунок відповідача в межах заявлених позовних вимог - 37000 гривень. Заява обґрунтована тим, що наявність вище вказаного позову, розмір доходу, який отримав або може отримати відповідач за час користування безпідставно набутим майном, а також наявність ряду відкритих судових проваджень відносно ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»», призведе до утруднення чи створення умов неможливості виконання рішення суду. Крім того, просить витребувати у відповідача відомості про результати господарської діяльності за липень 2015 року в розрізі понесених витрат та отриманих прибутків.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

З розяснень викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, яка здійснює таку діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір стосовно повернення позивачці отриманих коштів в сумі 37000 гривень, за укладеним договором фінансового лізингу.

Разом з цим, наведені заявником доводи, щодо необхідності забезпечення позову, є безпідставними та голослівними та не вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, накладення арешту на рахунок відповідача, може зашкодити господарській діяльності ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»».

Вимога заявника про витребування у відповідача відомостей про результати господарської діяльності, взагалі не являється видом забезпечення позову з огляду на ст. 152 ЦПК України, а є одним із видів забезпечення доказів, вказані поняття не є тотожними та не можуть розглянуті одночасно в порядку забезпечення позову.

За таких обставин в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бугрименко