Справа № 750/8705/15-ц
Провадження № 2/750/2882/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Карапута Л.В.,
при секретарі Руденок В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,-
встановив:
28.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання останньої такою, що втратила право на користування житлом за адресою: вул. Чайковська, 5/33, м. Чернігів.
Позовну вимогу ОСОБА_1 мотивував тим, що ОСОБА_1 виїхала на постійне проживання до міста Алушта, де влаштувалася на роботу в приватний пансіонат.
Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі. Просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи сповіщалась у встановленому законом порядку.
Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтями 10, 60 ЦПК України передбачений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
11.08.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Відповідачка з 2011 року виїхала на постійне проживання до м. Алушта.
У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 (з відповідними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України » судам роз'яснено, що відповідно до ст. 107 ЖК УРСР наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.
На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
У позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_2 сама зазначала, що постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно акту про не проживання від 26.08.2015 року відповідачка не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року.
Наведені судом у рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2015 року докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації, бо переїхала в інше місто на постійне місце проживання, на даний час мешкає в м. Алушта.
Враховуючи вище викладене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. 107 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №33 в будинку №5 по вулиці Чайковська в м. Чернігові.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст.294 ЦПК України.
Суддя Л.В. Карапута