Справа №751/4522/15-ц
Провадження №6/751/1527/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15, мотивуючи свої вимоги наступним.

У січня 2015 року заявник отримав ухвалу про початок розгляду третейської справи № 86-6/115/15 від 22.01.2015р., яку вважає винесену всупереч п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди».

24.02.15. заявник отримав копію рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.15. по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 за кредитним договором, яким позовні вимоги були задоволені. Однак всупереч вимогам ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про третейські суди» не містить підпису третейського судді, який приймав дане рішення, а саме судді Нечай М.В.

Зазначає, що посилання голови правління Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» на те, що дана справа підсудна третейському суду, оскільки ПАТ «Альфа-Банк» не є споживачем банківської послуги, а лише надає її, і відповідно на нього не розповсюджується дія п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», як на споживача банківської послуги, а розповсюджується тільки на позичальника, є хибною. Крім того заявник зазначає, що при винесенні рішення третейський суд вирішив питання не лише захисту прав кредитора, але й постановив рішення, яке стосується прав і обовязків також і споживача банківських послуг, що суперечить положенням ч. 4 ст. 42 Конституції України.

ОСОБА_1 вказує, що третейським суддею неналежно перевірено третейське застереження, що міститься в п. 11.4 ч. 2 кредитного договору № 490055034 від 11.01.2008р., на відповідність чинному законодавству на момент винесення ухвали про початок розгляду третейської справи № 86-6/115/15 від 22.01.15. Даний факт тягне за собою скасування оскаржуваного рішення третейського суду, оскільки відповідно до закону, підвідомчість справ у сфері захисту прав споживачів третейським судом, вони не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Вказує, що спір заявлений ПАТ «Альфа-Банк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490055034 від 11.01.2008 року не був підвідомчим Постійно діючому третейському суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Просить постановити ухвалу, якою у повному обсязі скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 лютого 2015 року у третейському спорі між ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 (третейська справа № 86-6/115/15) постановленого третейським суддею Нечай М.В. за адресою місцезнаходження постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»: м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 62; стягнути з Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» на його користь понесені ним судові витрати.

Заявник, представник публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не зявились, про день та час слухання заяви повідомлені в установленому законом порядку (а.с.28-27).

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали третейської справи № 86-6/115/15, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.15. визнано наявність і дійсність третейської угоди між учасниками судового процесу, визнано компетенцію третейського суду на розгляд справи ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено розгляд справи на 17 лютого 2015 року на 08 год. 45 хв.; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; повідомлено про можливість ознайомлення з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»; попереджено сторін, що за відсутності від них клопотань, розгляд спору буде проходити виключно на підставі наданих суду письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін; запропоновано сторонам вирішити спір шляхом укладання мирової угоди та письмово повідомити суд про прийняте рішення (а.с.1 третейської справи № 86-6/115/15).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.01.15. по справі № 86-6/115/15 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги банку були задоволенні в повному обсязі (а.с.4-5).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом. Згідно із ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду набирає чинності в день оголошення.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про третейські суди», третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невідємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, з якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

На час розгляду справи в суді третейська угода не визнана недійсною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що справа не підвідомча третейському суду відповідно до ЗУ «Про третейські суди», оскільки є справою у сфері захисту прав споживачів, не може бути прийняте судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ЗУ «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК України, сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Статтею 6 ЗУ «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України Про третейські суди доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Посилання заявника, що третейське застереження, яке наявне в кредитному договорі, суперечить ЗУ «Про третейські суди», не заслуговує на увагу суду, оскільки на час укладання кредитного договору (11 січня 2008 року), тобто на момент виникнення правовідносин, ЗУ «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди.

Крім того, доводи заявника щодо відсутності у третейського суду компетенції на розгляд третейської справи не є обґрунтованими, оскільки пунктом п. 11.4 ч. 2 кредитного договору № 490055034 від 11.01.2008р., який підписано сторонами (а.с.12 зворотна сторона третейської справи 86-6/115/15) визначено, що розгляд спорів відбувається саме у Постійному Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо неповязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязку найманого працівника.

Згідно п.п. 1, 6 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», розяснено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Тобто, позовна заява про захист прав споживача може бути подана саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст.ст. 4-15 ЗУ «Про захист прав споживачів».

ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» не є споживачем і позовна заява про стягнення заборгованості була подана до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у звязку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору. Таким чином, у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», суд вважає, що спір, по якому винесено рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором, підвідомчий третейському суду.

Рішення прийнято третейським судом у спорі, який передбачений третейською угодою п. 11.4 ч. 2 кредитного договору № 490055034 від 11.01.2008р. (а.с.6-10).

Третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які брали участь у справі: позов предявлено до ОСОБА_1, тобто заявник був стороною, а саме відповідачем по справі. На адресу за місцем його реєстрації надсилалась ухвала про початок розгляду третейської справи від 22.01.15., копія позовної заяви, копія розрахунку суми заборгованості, копія Свідоцтва ПАТ «Альфа-Банк», та копія рішення третейського суду від 26.01.15. (а.с.1,2,18,33,34,37 третейської справи № 86-6/115/15), вказані документи отримані заявником ОСОБА_1, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.38-39 третейської справи № 86-6/115/15). Докази порушення третейським судом прав ОСОБА_1 на судовий захист цивільних прав відсутні.

З вищевикладеного вбачається, що на підтвердження наявності підстав для скасування рішення третейського суду, заявником не надано жодних доказів.

Обставини, які викладені в заяві ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15 за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не є підставами для скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких міститься в ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суд».

Враховуючи відсутність доведених заявником, у встановленому ЦПК України порядку, підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких встановлений ст. 389-5 ЦПК України та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 389-1-389-6 ЦПК України, Законом України «Про третейські суди», суд -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015р. по справі № 86-6/115/15 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цією ухвали.

Суддя І. А. Косач