АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5122/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/838/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 8'724,13 дол. США, що еквівалентно 75'725,45 грн., посилаючись на те, що відповідачка неналежно виконувала свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8'724,13 дол. США, що еквівалентно 75'725,45 грн.за кредитним договором № TEAWAE00000081від 11 липня 2006 року та сплачений судовий збір.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 8.724.13 доларів США, що по курсу станом на 19.02.2014 року Національного банку складає 75.725.45 грн. та 757.25 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом неправильно застосовані норми законодавства щодо застосування позовної давності. На її погляд, суд повинен був відмовити Банку в позові.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що як вбачається з доданої до позовної заяви «Розрахунку заборгованості» позовні вимоги предявлені за період з 12.06.2006 року по 19.02.2014 року, який виходить за межі строку позовної давності.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк"у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачне виконала взяті на себе зобов'язання щодо умов вищевказаного кредитного договору, а тому стягнув з неї в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість щодо основних вимог по кредитному договору.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що липня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на придбання автомобіля у розмірі 18'000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,88 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 липня 2013 року.

У порушення вищевказаних умов договору та вимог закону ОСОБА_1 зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконала і станом на 28 березня 2007 року її заборгованість перед позивачем становила 85'001,80 грн., що еквівалентно 16'832,04 доларам США, які з неї і були стягнуті.

Вказане вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2007 року, ухваленим у цивільній справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Тернопільської філії Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В процесі виконання вказаного рішення ОСОБА_1 надала позивачу довіреність на розпорядження транспортним засобом, котрий був переданий в заставу з метою забезпечення виконання нею умов Кредитного договору.

30 травня 2012 року був складений акт прийому, належного ОСОБА_1 автомобіля марки «Mercedes - benz A 170». Підписаний цей документ як менеджером ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» так і самою відповідачкою.

У суді першої інстанції встановлено, що лише 19 вересня 2013 року вказаний транспортний засіб був реалізований за 9'525,87 дол. США.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, кошти від продажу зазначеного автомобіля пішли на погашення заборгованості відповідачки перед позивачем, однак цієї суми коштів виявилось недостатньо для того, аби покрити борг повністю і невідшкодованими залишилось 8'724,13 дол. США.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок неналежного виконання умов Кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед позивачем котра складає 8'724,13 дол. США, що за курсом НБУ 8,68 грн. за 1 дол. США, котрий діяв станом на 19 лютого 2014 року, еквівалентно 75'725,45 грн., котрі і слід з неї стягнути в користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилання апелянта про застосування позовної давності є безпідставними, оскільки в даному випадку позивачем не пропущено строк позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Мирославівни- відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3