Провадження №2/761/1901/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 31.08.2002 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З червня 2013 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 26.01.2015 року позов не визнав та просив суд надати строк для примирення, в судове засідання 05.03.2015 року відповідач не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що з червня 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України; ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який було зареєстровано 31.08.2002 року у Виконкомі Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №16 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1) - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя