Справа № 495/8211/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
24 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.
при секретарі Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник ПАТ «Альфа-Банк» 11.11.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500937003, та отримано ОСОБА_1 кредит у розмірі 100908,61 грн. із процентною ставкою 15,99 % та датою остаточного повернення кредиту 28.04.2019 р. У звязку із систематичним невиконанням умов зазначеного договору за відповідачем утворилась заборгованість, у звязку з чим позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 121005,54 грн., а також судові витрати у розмірі 1815,08 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява, у якій просить розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.21).
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.36).
Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.04.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500937003, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 100908,61 грн із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних та датою остаточного повернення кредиту 28.04.2019 року (а.с.4-8).
Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобовязання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 100908,61 грн., що підтверджено випискою по особовим рахункам з 25.04.2014 року по 12.10.2015 року (а.с.12).
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач належним чином не виконав зобовязання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.10.2015 року становила 143661,51 грн., та складається з:
- 100827,43 грн. заборгованість за кредитом ;
- 3000 грн. заборгованість по судовим штрафам.
Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 143661,51, а позивачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 загальної суми боргу у розмірі 121005,54 грн., то суд не виходячи за межі позовних вимог, вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у межах заявлених позовних вимог.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625, 629, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України і ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
- 100827,43 грн. заборгованість за кредитом ;
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Н.В.Чебан