Справа №158/46/15-ц
Провадження №2/167/85/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Чорнокозинській Н.Г.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Ківерцівської міської ради, відділу Держземагенства у Ківерцівському районі про визнання незаконним рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Ківерцівської міської ради, відділу Держземагенства у Ківерцівському районі про визнання незаконним рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з відповідачем з 1978 року по 2012 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання ними було набуто у спільну сумісну власність житловий будинок АДРЕСА_1. 10.03.2009 року рішенням Ківерцівської міської ради №34/33 її чоловіку ОСОБА_2 було передано у безоплатну власність земельну ділянку площею 0,0689 га для будівництва та обслуговування даного будинку.

Покликаючись на те, що передача земельної ділянки виключно у власність ОСОБА_5 є незаконною та порушує її право, як співвласника житлового будинку, на отримання відповідної частини земельної ділянки для обслуговування своєї частини будинку, тому просить визнати недійсним рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року щодо передачі земельної ділянки ОСОБА_2 та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 16.06.2009 року серії ЯА № 650412, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що земельна ділянка площею 0,0689 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 передана йому згідно рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року у власність на законних підставах. На підставі даного рішення йому 16.06.2009 року було видано Державний акт на вказану земельну ділянку серії ЯА №650412. Тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представники відповідачів Ківерцівської міської ради та відділу Держземагенства у Ківерцівському району в судове засідання не з'явились, суду надані заяви про невизнання позову, які обгрунтовують тим, що земельна ділянка площею 0,0689 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та знаходиться в АДРЕСА_1 передана та зареєстрована за гр.ОСОБА_2 на підставі його заяви з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. В задоволенні позову просять відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З пояснень представника позивача, відповідача ОСОБА_2, матеріалів справи, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1978 року по 18.01.2012 року (а.с.6).

Під час спільного проживання у шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

На підставі рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року для обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідачу ОСОБА_2 було надано у власність земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,0689 га і 16 червня 2009 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку та проведено його реєстрацію в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі (а.с.12, 13).

Згідно статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно статті 40 Земельного кодексу України «громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом».

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у розмірах встановлених статтею 121 Земельного кодексу України.

Кожен із членів подружжя може реалізувати надане йому право на безоплатну приватизацію незалежно один від одного. Реалізація одним із членів подружжя права на приватизацію в межах норм безоплатної приватизації не позбавляє права іншого з членів подружжя скористатися своїм правом на безоплатну приватизацію.

Відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Пунктами «а», «в» частини 2 статті 89 цього Кодексу передбачено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; співвласників житлового будинку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18-2 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Отже, питання поділу приватизованої земельної ділянки можна буду вирішувати лише після поділу будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та видача Державного акта на право власності громадянинові ОСОБА_2 прийняті відповідно до вимог закону і не порушують права позивача на отримання відповідної частини земельної ділянки для обслуговування своєї частини будинку. Не здобуто таких доказів і в судовому засіданні. Тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст.86, 89, 81, 40, 121 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИ Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Ківерцівської міської ради, відділу Держземагенства у Ківерцівському районі про визнання незаконним рішення Ківерцівської міської ради №34/33 від 10.03.2009 року та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: /підпис/ І.І.Сіліч

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду І.І.Сіліч