Справа № 751/6722/15-ц Провадження № 22-ц/795/1977/2015 Головуючий у I інстанції -Деркач О. Г. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

в складі: головуючого - судді Бечка Є.М.,

суддів - Хромець Н.С., Горобець Т.В.,

при секретарі - Мартиновій А.В.,

з участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального права. Апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги залишення його сім'ї без будинку через його руйнування в ході воєнних дій, а неповернуті кошти є значними і могли б допомогти у відновлення умов проживання. На думку апелянта, законом встановлено, що розмір відшкодування вкладу не може бути меншим ніж 200 000 грн., а тому можливе повне відшкодування суми вкладу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ „Імексбанк" було укладено договір про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, Вклад "Постійний клієнт" 13 міс", предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Відповідно до умов договору сума вкладу на вкладний рахунок становить 250 000 грн. з відсотковою ставкою 25% річних. Дата повернення вкладу - 11 грудня 2015 року.

У зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації АТ „Імексбанк", ОСОБА_1 виплачено 200 000 грн. грошових коштів, що підтверджується копією заяви про видачу готівки №85718 від 11 червня 2015 року (6).

ОСОБА_1 у письмових вимогах на адресу відповідача 16 червня 2015 року та 19 червня 2015 року просив повернути йому залишок суми вкладу в розмірі 50 000 грн. та нараховані відсотки, які знаходились на відповідному рахунку, але у виплаті йому було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, з часу відкликання ліцензії відповідач не має права здійснювати ведення рахунків фізичних осіб та виконувати будь-які операції по рахунках клієнтів.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Імексбанк"», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ „Імексбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 27 травня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» (а.с.22-23).

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п.6 ст.2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З моменту запровадження у ПАТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Імексбанк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами - 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. З дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Таким чином, банк з моменту відкликання Національним банком України Банківської ліцензії 25 травня 2015 року не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача, що обгрунтовано було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Сторонами не заперечується, що грошові кошти в сумі 200 000 грн. позивачем отримано 11 червня 2015 року.

Апеляційний суд враховує, що у зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Імексбанк", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, то між сторонами виникли правовідносини, врегульовані Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким фактично передбачено зміну порядку погашення зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами. При цьому виключається можливість повернення коштів безпосередньо з рахунку вкладника, виплата частини коштів проводиться за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дотриманням певної процедури та порядку повернення коштів.

Фактично в силу Закону відбулося припинення первісного зобов'язання банку з виплати вкладнику коштів відповідно до умов Договору та виникло зобов'язання по виплаті коштів на умовах і в порядку, встановлених Законом в зв'язку з проведенням процедури припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства ( п. 6 ч.1 ст.2 Закону).

Зазначені правовідносини за своєю правовою природою є подібними правовідносинам, врегульованим статтями 598, 604, 607, 609 ЦК України (припинення первісного зобов'язання в силу Закону в зв'язку з проведення процедури ліквідації банку та неможливості його виконання відповідно до первісних умов договору).

Доводи апелянта про те, що він має право на отримання всієї суми банківського вкладу, не може бути взято судом до уваги, оскільки постановлення судом рішення про стягнення з банку належних позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу не лише буде суперечити положенням Закону, а фактично потягне за собою порушення порядку задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: