Справа №592/4891/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/1803/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Лайн», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 27.08.2013 pоку близько 19 год. 00 хв. водій автобуса І-VAN, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «Престижлайн», не дочекавшись, коли після посадки до даного транспортного засобу вона займе місце для сидіння пасажирів у салоні, передчасно та різко почав рух від зупинки громадського транспорту по вул. Черепіна в районі буд. № 6 м. Суми, в результаті чого вона не втрималася на ногах та впала, отримавши тілесні ушкодження. Внаслідок транспортної пригоди вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні Комунального закладу «Сумська обласна клінічна лікарня з 27.08.2013 року по 10.09.2013 року. До цього часу проходить курс реабілітації. Згідно висновку СМЕ № 1888 від 18.11.2013 року, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості. За період перебування на стаціонарному лікуванні вона понесла витрати на придбання необхідних ліків та медпрепаратів в розмірі 1549,00 грн., окрім матеріальної шкоди також їй була заподіяна моральна шкода, яку оцінює у сумі 12000 грн., тому просить стягнути з відповідачів вищезазначені суми.

Рішенням суду від 09 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПРАТ УСК « Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_3: - на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої транспортною пригодою, що пов'язано з необхідністю придбання ліків і медпрепаратів 1549 грн.;

- на відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ТОВ «Престижлайн» на користь ОСОБА_3, на відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі представник ПРАТ УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» просить змінити рішення суду в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та ухвалити нове, яким стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 77,45 грн. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що моральна шкода за рахунок страхового відшкодування передбачена ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю. Суд стягнув 1549 грн. страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю, а тому розмір моральної шкоди за рахунок страхового відшкодування становить 77 грн. 45 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, яка заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Престижлайн» є власником джерела підвищеної небезпеки - автобусу І-VAN, д.н. НОМЕР_1. 27 серпня 2013 pоку близько 19 год. 30 хв. водій автобуса І-VAN, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4, який знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Престижлайн», не дочекавшись, коли після посадки в транспортний засіб на зупинці громадського транспорту, в районі розташування будинку по вул. Черепіна, 6 м. Суми, пасажир ОСОБА_3 займе місце для сидіння або зручне місце щоб стояти, різко почав рух транспортного засобу, в результаті чого ОСОБА_3 не втрималася на ногах та впала, отримавши тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісточок та заднього краю в/гомілкової кістки лівої гомілки із зміщенням, та заднім звихом ступні, які згідно висновку СМЕ № 1888 від 18.11.2013 року відносяться до середньої тяжкості (а. с. 6).

За фактом вказаної транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження №0005919 від 27.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.5).

Постановою слідчого ВДТП СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області Т.А. Кривошеєва від 17.03.2014 року кримінальне провадження за № 0005919 закрито з підстав відсутності в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Суд першої інстанції, дослідивши, наданий позивачкою відеозапис реєстрації подій, які мали місце 27.08.2013 року в салоні автобуса під керуванням водія ОСОБА_4 встановив, що після передачі ОСОБА_3 водію грошей за проїзд, останній не переконавшись в безпеці своїх дій різко почав рух, не надавши таким чином можливість пасажиру зайняти місце на сидінні чи взятись за поручень і виконати вимоги п.5.2 а Правил дорожнього руху, від чого позивачка не втрималась і впала (диск відеозапису залучений до матеріалів справи). Крім того, під час дачі показань слідчому 30.08.2013 року в якості свідка щодо подій транспортної пригоди ОСОБА_4 повідомив, що до початку руху не впевнився, що жінка-пасажир сіла на сидіння (протокол допиту а. с. 7-8).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що водій транспортного засобу порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а також п. 5.5 цих Правил, який передбачає право пасажира під час користування транспортним засобом на безпечне перевезення себе і багажу.

Внаслідок транспортної пригоди ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні Комунального закладу «Сумська обласна клінічна лікарня» з 27.08.2013 року по 10.09.2013 року з діагнозом: закритий перелом обох кісточок та заднього краю в/гомілкової кістки лівої гомілки із зміщенням та заднім звихом ступні. У зв'язку з лікуванням позивачка понесла витрати на придбання ліків та медпрепаратів на загальну суму 1549 грн., що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 14078, випискою з медичної карти стаціонарного хворого щодо призначення лікування, чеками аптечних установ (а.с.20-23, 66).

Отримані позивачкою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, що потягли за собою погіршення стану її здоров'я та необхідність стаціонарного лікування, спричинили їй моральні страждання.

Також судом встановлено, що на момент транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу автобусу І-VAN, д.н. НОМЕР_1 була застрахована ПРАТ УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», страховий поліс № АЕ/1602983 виданий Сумською обласною дирекцією страховика.

Відповідно до п. 4 умов страхового полісу, розмір страхової суми (ліміт відповідальності), в межах якої страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого становить 100000 грн. (а. с. 37).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Вказаними нормами матеріального права правильно керувався суд першої інстанції, вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди страховиком та визначаючи моральну шкоду у розмірі 5 відсотків від 100 000 гривень - страхової суми у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що розмір моральної шкоди за рахунок страхового відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивачки зі страховика становить 77 грн. 45 коп., так як саме ця сума становить 5 відсотків від суми страхової виплати, яка підлягає сплаті позивачці (1549 грн. витрати на придбання ліків та медпрепаратів). Виходячи з системного аналізу наведених норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також враховуючи загальні засади цивільного законодавства щодо відшкодування шкоди, розмір моральної шкоди, яку повинен сплатити страховик потерпілому у зв'язку з ушкодженням здоров'я не може визначатися від розміру іншої шкоди, зокрема, пов'язаної з лікуванням потерпілого.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для зміни ухваленого рішення в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп». Рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -