Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2575/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним положень кредитного договору, договору застави транспортного засобу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 вересня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним п.1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору №50007041 від 11.12.2012 року), визнання недійсним графіка погашення кредиту за кредитним договором №50007041 від 11.12.2012 року, визнання недійсним кредитного договору №50007041 від 11.12.2012 року, визнання недійсним договору застави транспортного засобу №50007041 від 12.12.2012 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду положенням Закону України «Про захист прав споживачів», рішенням Конституційного Суду України, нормам міжнародного права та порушення процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень з судовою повісткою, причини неявки не повідомив. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності позивача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представників ТОВ «Порше Мобіліті», ОСОБА_5 і ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 грудня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 50007041, за умовами якого позивач отримав кредит на придбання автомобіля марки «VOLKSWAGEN» Golf TEAM, об'єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2012, в сумі 177 774, 32 грн., строком на 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,90 %, на рік, яка є змінною відповідно до статті 2.3 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору. В основних умовах договору також зазначено еквівалент суми кредиту 177 774, 32 грн. в доларах США і становить 21 812,80 дол. США, а також обумовлено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування (а.с.13).

Додатковою угодою сторони домовилися змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови кредиту», виклавши в наступній редакції «Строк кредиту : 84 місяці», та погодили новий графік погашення кредиту, який є невідємною частино кредитного договору (а.с.23, 24-26).

12 грудня 2012 року на забезпечення виконання умов кредитного договору, позивач за договором застави транспортного засобу №50007041, що був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, передав у заставу ТОВ «Порше Мобіліті» куплений за кредитні кошти автомобіль «VOLKSWAGEN» Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вартість предмета застави сторони визначили в сумі 222 217,90 грн. (п. 1.1., 1.3. договору застави) (а.с.33-38) .

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними:

кредитного договору №50007041 від 11.12.2012 року;

п.1.3.1 Загальних умов кредитування, що є додатком до цього кредитного договору;

визнання недійсним графіка погашення кредиту за кредитним договором;

визнання недійсним договору застави транспортного засобу.

В обґрунтування вимог посилався на те, що кредитний договір суперечить абз. 3 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 34 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; є нікчемним відповідно положень ч.5 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (використання нечесної підприємницької діяльності).

Пункт 1.3.1 Загальних умов кредитування не відповідає положенням ст.ст. 1054, 10561 ЦК України, ч.2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п.ч.4,5 ст. 11, ч.6 ст. 19 Закону «Про захист прав споживачів»;

Графік погашення кредиту суперечить ст. 1054 ЦК України, п.6 ч.1 ст.6 ЗУ « Про фінансові послуги»,п.3.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту,затвердженої постановою Національного банку України №168 від 10.05.2007 року, ч.ч.1,4,5 ст. 11, ч.6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було надано фінансову послугу позивачу з дотриманням норм законодавства та позивачем не було надано доказів на підтвердження недійсності правочину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він є законним і обґрунтованим, відповідає встановленим судом обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з вимог ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тобто, положення даної статті надають учасникам цивільного обороту право вільно, виходячи з власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи не вступати, а також вільно вибрати майбутнього контрагента у договірних відносинах.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України)

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження Держфінпослуг від 02.07.2009 року № 523, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, яке видано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основний вид економічної діяльності ТОВ «Порше Мобіліті» - інші види кредитування (а.с.105-107).

Встановлено, що в укладеному між сторонами кредитному договорі зазначено, що цей договір складають: укладений між сторонами за участю поручителя кредитний договір, Загальні умов кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами та поручителем у відношенні кредиту

Згідно п. 1.1. Загальних умов кредитування компанія зобов'язалася надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановили еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятій для сторін.

Відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування сторони погодили, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

У пункті 1.3.1 Загальних умов кредитування зазначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору.

Цей кредитний договір, а також Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту засвідчені особистим підписом ОСОБА_3, що свідчить про погодження ОСОБА_3С з усіма умовами кредитного договору (а.с.14-21).

Пунктами 9.5, 9.6 Загальних правил кредитування визначено, що підписанням Загальних умов кредитування Позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила його із інформацією, передбаченою статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що йому надано вичерпну інформацію про правила та умови надання фінансових послуг.

Отже, наведене свідчить про те, що компанія надала ОСОБА_3 повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а позичальник засвідчив особистим підписом про те, що він ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією і був попереджений про те, що він несе валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Системний аналіз зазначених норм права, дає підстави для висновку, що положення чинного законодавства хоч і визнають національну валюту України - гривню, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження в договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що умови кредитного договору в частині застосування еквівалентів в іноземній валюті при розрахунках за договором є несправедливими для нього та встановлюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін.

Посилання ОСОБА_3 на те, що кредитний договір суперечить положенням ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких надання (отримання ) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, також не є обґрунтованими, оскільки згідно умов кредитного договору кредит надавався позивачу в українській грошовій одиниці - гривнях в сумі 177 774, 32 грн., і в договорі та графіку погашення кредиту обумовлено про те, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях.

Графік погашення кредиту є невідємною частиною кредитного договору, а не окремим правочином, який, за наявності підстав, може бути визнаний недійсним.

Встановивши відсутність підстав для визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні вимог про визнання недійсним договору застави транспортного засобу, який є похідним від основного договору і був укладений на забезпечення його виконання.

Посилання позивача те, що судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 12.09.2012 (справа № 6-80цс12) та від 25.09.2013 (справа № 6-80цс13) є безпідставними, оскільки ці правові висновки стосуються положень договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч.1 ст.303 ЦПК України), колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарг і скасування рішення суду, що постановлене відповідно до наданих сторонами доказів і по суті правильне (ст.308 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 вересня 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді