АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1340/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 642/3003/14-ц Чайка І.В.
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Бровченка І.О.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначило, що 05 квітня 2006 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 9300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язання за договором відповідач не виконує належним чином. Станом на 30 травня 2014 року заборгованість за кредитом складає 19858,54 грн., яка складається з 3903,71 грн. - заборгованість за кредитом, 14475,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 921,84 грн. - штраф (процентна складова). Згідно умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Тому, ПАТ КБ «Приват Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 05 квітня 2006 року у розмірі 19858,54 грн., а також судові витрати.

Справа була розглянута у заочному порядку та за заявою відповідача, заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 160вересня 2014 року було скасовано.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з Відповідача - ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.04.2006 року у розмірі 15699 (грн. 79 коп., а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього: 15943 грн. 39 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк»

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія приходить до наступного.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняли позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, натомість боржник своїх зобов'язань не виконав у зв'язку з чим дійшов висновку, що є обґрунтованим стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та судом не правильно застосовані норми матеріального права і тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та Заявки клієнта, що 05 квітня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язання за договором відповідач не виконує належним чином.

Як вбачається з виписки за особистим рахунком, кредитний ліміт у розмірі 9300,00 грн. був встановлений позивачем 24.12.2008 року.

Станом на 30 травня 2014 року заборгованість за кредитом склала 19858,54 грн., яка складається з 3903,71 грн. - заборгованість за кредитом, 14475,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 921,84 грн. - штраф (процентна складова).

Так, згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)ю. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно підпункту 3.1.1. пункту 3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг. Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.. Підпунктом 3.1.3. передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в останній день місяця закінчення строку дії і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором).

Відповідно до підпункту 5.4. пункту 5 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по кредитних картках без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на кредитній картці (в полі MONTH).

Згідно підпункту 5.5. банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у рік.

Відповідно до підпункту 9.12. пункту 9 розділу І Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Матеріали справи свідчать, що судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.11.2007 року користь ПАТ КБ «Приват Банк» з ОСОБА_2 стягнуто 6344,79 коп., з яких 3960,71 грн. тіло кредиту, 2384,08 грн. - відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Посилання представника Банку в судовому засідання суду апеляційної інстанції на той факт, що строк дії картки закінчився у квітні 2013 року, судова колегія вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи не містять документів, на підтвердження того, що була проведена пролонгація кредитного договору, а також, що кредитна картка перевипускалася.

Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання представника банку стосовно того, що відповідач визнав наявність боргових зобов'язань, сплативши кошти за кредитним договором до 16.02.2012 року.

З матеріалів справи, що 30 листопада 2007 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 344,79 грн.

Згідно виписки по особовому рахунку № 534095 за період з 27.09.2009 року по 16.02.2012 року, вказана сума за судовим наказом відповідачем була сплачена.

Доказів, на підтвердження того, що сплачені ОСОБА_2 через термінал кошти є визнанням боргу за період до 2012 року представником Банку не надано.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом 11 квітня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності що є безумовною підставо для відмови з цих підстав у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд першої інстанції вищевказаних положень закону не врахував, не дав їм належної оцінки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позову.

При цьому, доводи позивача про те, що відповідно до п.9.3. Умов надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін та те, що сторони таким чином домовилися про збільшення строку позовної давності спростовуються змістом заяви щодо укладення кредитного договору та змістом Умов і правил надання банківських послуг, де відсутня умова про збільшення строку позовної давності та ч.1 ст.252 ЦК України, де передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Посилання на те, що строк дії картки та кредитного договору продовжено спростовується пунктом 3 розділу ІІ умов і правил надання банківських послуг, яким передбачено правила користування карткою та зазначено, що карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця та карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії.

Матеріали справи не містять доказів надання відповідачу картки з новим строком дії позивачем суду не надано.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним судом України в постанові від 19 березня 2014 року (в справі № 6-14 цс 14), а саме: відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

За такихобставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -