Справа № 750/749/15-ц
Провадження № 4-с/750/52/15
У Х В А Л А

02 березня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді Литвиненко І. В.,

при секретарі Тимошенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2,-

заінтересована особа ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2М, мотивуючи свою скаргу тим, що державний виконавець в процесі виконання виконавчого листа № 2/750/3159/13 від 15.11.2013 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, виніс незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40922399, з метою направлення виконавчого провадження за місцем тимчасового проживання заявника.

Заявник у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги сповіщався у встановленому законом порядку, просив розглянути скаргу без його участі.

Стягувач та його представник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду скарги сповіщалися у встановленому законом порядку. Представник стягувача подала заяву про розгляд справи без її участі, просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Субєкт оскарження просила розглянути справу без її участі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.11.2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

27.11.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження ВП № 40922399 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8).

15.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження ВП № 40922399 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із надходженням заяви боржника проте, що боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16). Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2014 року в розмірі 5127,38 грн.

Постанова державного виконавця Горкун Н.М. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/3159/13 на момент розгляду справи є не скасованою.

Відповідно до копії реєстраційного посвідчення № 006926 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, право власності на квартиру по вул.. Якуба Коласа, 12/94, у м. Києві належить ОСОБА_1 (а.с. 11).

У заяві від 22.10.2014 року, надісланої на адресу державного виконавця, заявник повідомляв,що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить заявнику, знаходяться предмети домашнього вжитку, у вказаній заяві містилось прохання, в разі наявності заборгованості, звернути стягнення на належне йому рухоме та нерухоме майно з його переліком.

05.12.2014 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1 про те, що з грудня 2012 року він не проживає за місцем своєї реєстрації у звязку із неможливістю сумісного проживання зі стягувачем, на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Із надісланих копій матеріалів виконавчого провадження № 2856/19/19 (номер за ЄДРВП 40922399) вбачається, що державний виконавець прийшов до висновку, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_2 лише на підставі заяви боржника. Ніяких дій з перевірки вказаного факту державним виконавцем не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

У звязку із тим, що у державного виконавця не було документального підтвердження факту, що у боржника змінилося місце проживання, також наявне майно, що знаходиться на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, він не мав права направляти за належністю виконавчий лист № 2/750/3159/13 від 15.11.2013 року, а отже постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" є незаконною.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже на підставі вищевикладеного, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки фактично дії субєкта оскарження виразились у винесенні незаконної постанови, то саме постанова повинна бути визнана незаконною, а не дії щодо її винесення. Скарга в частині скасування незаконної постанови не підлягає задоволенню, так як визнання постанови судом незаконною є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 293, 383-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року ВП № 40922399 з приводу виконання виконавчого листа від 15.11.2013 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: