Справа № 350/1857/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1517/2015
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
У Х В А Л А

05 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного підприємства «Транс-Сервіс» про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транс-Сервіс», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 25 травня 2015 позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транс-Сервіс», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» в користь ОСОБА_3 513 321, 78 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» в користь ОСОБА_2 30 000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з Приватного підприємства «Транс-Сервіс» в дохід держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалено передати автомобіль марки Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3 приватному підприємству «Транс-Сервіс», розташованому за адресою: АДРЕСА_1

Не погодившись з рішенням суду, представник ПП «Транс-Сервіс» звернулося з апеляційною скаргою.

05 жовтня 2015 року представник ПП «Транс-Сервіс» подала заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що на підставі норм ст. 151, п. 1 ст. 152 ЦПК України, з метою забезпечення позову та не допущення порушення права відповідача на отримання залишків пошкодженого транспортного засобу, які не можуть використовуватися за призначенням, однак мають певну цінність, а також враховуючи, що позивач не здійснює нагляд за визначеним транспортним засобом, оскільки фактично не знаходиться в м. Донецьку, що призводить ризику його викрадення або повного знищення, або неможливості у подальшому вивезення з території Донецької області, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може завадити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Просила вжити заходи по забезпеченню позову та зобов'язати ОСОБА_3 вивезти залишки траспортного засобу Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 з території, яка відповідно до постанови Верховної Ради України №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» вважається окупованою територією і доставити визначений траспортний засіб за адресою його фактичного проживання або в іншому місці, що дозволить забезпечити його схоронність та збереження у такому ж стані, в якому автомобіль знаходився після ДТП. Про здійснення заходів та нове місцезнаходження транспортного засобу ОСОБА_3 надати суду підтвердження. Накласти арешт на автомобіль Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву представника ПП «Транс-Сервіс» про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому позов майнового характеру забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Незважаючи на те, що заявник є відповідачем по справі, подана представником ПП «Транс-Сервіс» заява про забезпечення позову не суперечить вимогам закону, а підстави, на які вказує представник, є слушними, оскільки за результатами розгляду справи судом першої інстанції у відповідача виникло право на майно, а саме на автомобіль Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2. Тому колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову на стадії апеляційного розгляду справи, оскільки у разі залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині передання залишків автомобіля відповідачу невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, заяву слід задовольнити частково, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зобов'язання позивача ОСОБА_3 вивезти залишки транспортного засобу за межі тимчасово окупованої території України не може бути застосований судом, оскільки із застосуванням такого заходу можуть бути порушені права позивача ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належить відповідачу по справі, так як зазначений вид забезпечення позову відповідає обсягу позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду через те, що зазначений автомобіль знаходиться на території м. Донецька.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву представника Приватного підприємства «Транс-Сервіс» задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Ford Mondeo, чорного кольору, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3

Направити ухвалу суду для виконання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Донецької області, яке розташоване за адресою: 85700, вул. Леніна, 43 м. Волноваха Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк