Справа № 505/3599/15-ц
Провадження № 2/505/1703/15р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 18.08.2015 року в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, вказуючи, що 21 вересня 2011 року помер його дід ОСОБА_4, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мардарівське» села Мардарівка Котовського району, Одеської області розміром 6, 38 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0106183 від 30.08. 1996 року.

Він, як спадкоємець померлого за законом, має право на зазначену земельну частку (пай). Після смерті свого діда він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований з ОСОБА_4 до дня його смерті - 21. 09. 2011 року. До того ж доглядав за дідом і вели з ним спільне господарство.

Крім нього є ще спадкоємець: - дочка померлого ОСОБА_2, яка відмовляється від спадщини батька.

У червні 2015 року він прийшов до Котовської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину діда, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було загублено.

Тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) діда.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи у первісному позові, надала 01.10.2015 року зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 і ОСОБА_3, в якій просила відмовити у первісному позові у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов, виходячи з того, що вона є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину в установлений законом строк. Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем 5 черги за законом, а тому не може претендувати на спадщину ОСОБА_4 за наявності спадкоємців першої черги. Також спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_3, яка також прийняла спадщину свого чоловіка. В свою чергу за домовленістю з ОСОБА_3 вони фактично поділили спадщину ОСОБА_4 за якою їй, ОСОБА_2, відійшло право на земельну частку (пай), а ОСОБА_3 спадковий будинок і грошові заощадження.

Тому просила відмовити у первісному позові у повному обсязі та задовольнити її зустрічну позовну заяву і визнатиза нею, ОСОБА_2, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер 21.09.2011 року, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мардарівське» села

Мардарівка Котовського району, Одеської області розміром 6,38 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі згідно Сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0106183 від 30.08.1996 року.

У судове засідання позивачі за первісним та зустрічним позовом не зявились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність за заявленими вимогами. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій зустрічний позов визнала повністю.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи і цього не заперечують сторони, 21.09.2011 року у с.Мардарівка Котовського району Одеської області у віці 71 років помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мардарівське» села Мардарівка Котовського району, Одеської області розміром 6, 38 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0106183 від 30.08. 1996 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно розярень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю.

Як свідчить із повідомлення державного нотаріуса Котовської районного державної нотаріального контори ОСОБА_5 від 01.09.2015 року №792/01-16 після смерті ОСОБА_4, який помер 21.09.2011 року заведена спадкова справа №135/12. із заявам и про прийняття спадщини 05.04.2012 року звернулись ОСОБА_2 і ОСОБА_3, і з заявою про відмову від спадщини звернулась 05.04.2012 року ОСОБА_6. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Згідно положення ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1259 ЦК України встановлено, що одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Згідно п.5.2 Узагальнення судової практики Вищим спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг

(спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи і доводів сторін домовленості між ними щодо і зміни черговості права на спадкування для ОСОБА_1 не укладалось, а також відповідних судових рішень з цього приводу не приймалось. Позивач за первісним позовом в ході розгляду цієї справи у суді такої вимоги також не заявляв. Також позивачем не представлено доказів відмови ОСОБА_2 та відповідно ОСОБА_3 від прийняття спадщини ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд вважає, що вимоги зустрічного позову доведені відповідними доказами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, зважаючи на визнання позову з боку відповідача ОСОБА_3. В той же час вимоги первісного позову не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, а тому задоволенню не підлягають повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215,224 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 373, 392, 1216, 1218,1220, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнатиза ОСОБА_2, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер 21. 09. 2011 року, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Мардарівське» села Мардарівка Котовського району, Одеської області розміром 6,38 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі згідно Сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0106183 від 30. 08. 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив за заявою відповідача, поданою до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я-