У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 10 червня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладений договір банківського вкладу № 001-03531-100614 на суму 21 тис. грн з депозитною ставкою 24 % строком до 15 червня 2015 року.

23 червня 2014 року між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу № 005-03506-230614 на суму 13 600 тис. доларів США з депозитною ставкою 10,1 % строком до 28 червня 2015 року.

Згідно з постановою Правління Національного Банку України від 02 березня 205 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації строком до 02 червня 2015 року включно.

Посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», просила розірвати договори банківського вкладу, стягнути з відповідача 12 600 доларів США та 21 тис. грн збитків та 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року позов задоволено частково. Розірвано договір банківського вкладу від 23 червня 2014 року № 005-03506-230614, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк». Розірвано договір банківського вкладу від 10 червня 2014 року № 001-03531-100614, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу від 23 червня 2014 року № 005-03506-230614 у розмірі 13 600 доларів США, що еквівалентно 298 706 грн 32 коп. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу від 10 червня 2014 року № 001-03531-100614 у розмірі 21 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року скасовано, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові відповідно вимог

ч. 2 ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність», оскільки Національним банком України було введено у банку тимчасову адміністрацію та встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження щодо повернення банківських вкладів, а тому банк не може відповідати за несвоєчасне виконання зобов'язань за банківським вкладом. На час запровадження у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації строк дії договорів банківського вкладу, укладених з позивачкою не закінчився, а відтак поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік