У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, проживають окремо, припинили подружнє життя. Дружина не має достатніх доходів, є інвалідом першої групи, а тому не в змозі виховувати та утримувати малолітніх дітей, оскільки сама потребує стороннього догляду. Він працює, проживає у благоустроєному будинку, де діти забезпечені гарними умовами для проживання. Посилаючись на наведене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з ним.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року позов задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрований 01 жовтня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 353, розірвано. Місце проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначено з батьком ОСОБА_4, а ОСОБА_9 визначено з матір'ю ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання ОСОБА_8 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визначено місце проживання ОСОБА_8 з матір'ю ОСОБА_5 В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просять скасувати оскаржувані судові рішення в частині визначення місця проживання дітей і ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому касаційному перегляду не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково в частині місця проживання дочок позивача та відповідача, суд першої інстанції виходив із фізичного стану відповідача та її матеріального становища.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання ОСОБА_8 та визначаючи його з матір'ю, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що у справі відсутні докази про наявність виняткових обставин для розлучення ОСОБА_8 зі своєю матір'ю, а місце проживання малолітніх сестер окремо одна від одної та їх матір'ю не відповідає інтересам дітей.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилаються заявники в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук