Справа № 149/2867/14-ц Провадження № 22-ц/772/480/2015Головуючий в суді першої інстанції Олійник І. В.
Категорія 5Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів: Денишенко Т.О., Стеблюк Л.П.,

при секретарі Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення Хмільницького міськрайонного суду від 03.12.2014 року, ухвалене по даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно збудованих будівель.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 без відповідної правової підстави використовує земельну ділянку площею 0,1035 га., яка належить до земель Міністерства оборони України і згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ВН №002908 перебуває в постійному користуванні військового клінічного санаторію «Хмільник» Міністерства оборони України і увійшла до складу військових містечок №88 в м. Хмільнику.

На самовільно занятій земельній ділянці відповідач вирощує плодоягідні дерева, збудував без дозволу двоповерховий будинок та гараж.

Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено, але з ним не погодився квартирно-експлуатаційний відділ і оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення через неповне з'ясування обставин по справі та через невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що судом першої інстанції не врахований акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державного комітету України із земельних ресурсів від 03.06.2011 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 самовільно захопив земельну ділянку площею 0,1035 га по АДРЕСА_1, а також рішення господарського суду Вінницької області від 06.02.2014 року та від 06.02.2013 року, які впливали на вирішення даного спору.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, ОСОБА_2 та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги прийшла до наступного висновку.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи є необґрунтованими і безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що вимоги про знесення самочинно збудованих будівель є безпідставними і такими, що не відповідають встановленим по справі обставина, є цілком обґрунтованими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив із того, що житловий будинок, зведений ОСОБА_2 на земельній ділянці по АДРЕСА_1, не є самочинним, оскільки він відповідно до вимог закону легалізований і ОСОБА_2 04.09.2012 року отримано свідоцтво про право власності на цей будинок.

Земельна ділянка площею 0,0724 га., на якій розташований спірний будинок знаходиться у власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на вказану земельну ділянку.

Дані обставини були встановлені і судовими рішеннями того ж Хмільницького міськрайонного суду, ухваленими по справі за позовом заступника військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі Центрального військового клінічного санаторію «Хмільник» до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинно збудованої споруди від 22.08.2012 року та по справі за позовом заступника Вінницького прокурора в інтересах Центрального військового клінічного санаторію «Хмільник» до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.12. 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України самочинним є будинок, будівля, споруда, збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

За встановлених обставин, доводи позивача про те, що будинок збудований ОСОБА_2 є самочинним через те, що його побудовано на самовільно захопленій земельній ділянці не відповідають встановленим по справі обставинам і не ґрунтуються на законі.

Щодо незаконного використання ОСОБА_2 земельної ділянки понад розміри, визначені в акті про право власності на землю, за рахунок земель, що перебувають в користуванні позивача, то ці обставини судом першої інстанції цілком обґрунтовано визнані недоведеними.

Оспорюючи ухвалене судом першої інстанції рішення по даній справі, позивач посилався на те, що судом першої інстанції при вирішенні спору залишено поза увагою ряд доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. І зокрема, на переконання позивача, таким доказом є акт головного управління Держкомзему у Вінницькій області від 03 червня 2011 року (а.с.101), який підтверджує факт самовільного зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки.

Проте, вказаний акт не доводить, що ОСОБА_2 самовільно користувався земельною ділянкою Центрального військового клінічного санаторію «Хмільник», адже акт не містив в собі повної інформації. В ньому відсутні графічні матеріали, а саме відсутня план - схема, яка б вказувала в якій частині і розмірах здійснено захват земельної ділянки.

Окрім цього, даний акт на час розгляду справи втратив свою актуальність як доказ, оскільки рішенням Хмільницької міської ради від 25.07.2012 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, 31.07.2012 року ним отримано акт на право власності на земельну ділянку, а 04 вересня 2012 року він отримав свідоцтво про право власності на будинок по АДРЕСА_1.

Ставлячи під сумнів законність оскаржуваного рішення, позивач посилався на те, що судом при вирішенні спору не враховано рішення господарського суду Вінницької області від 06.02.2014 року, яким було скасоване рішення 13 сесії 6 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 26.08.2011 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та внесення змін до акту на право постійного користування на земельну ділянку гаражно-складської території вул. Кірова в м. Хмільнику. Однак, наслідки прийняття цього рішення не потягли за собою скасування правовстановлюючих документів ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку та на розташований на ній житловий будинок.

А відтак, наведені в апеляційній скарзі доводи не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення.

Тому, керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2014 року, ухвалене по справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя Підпис В. П. Нікушин

Судді: Підпис Т.О. Денишенко

Підпис Л. П. Стеблюк

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ________ В. П. Нікушин