Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 10 вересня 2014 року в справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна таким, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права особистої приватної власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 травня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

При цьому, позивач зазначала, що подружжя припинило спільно проживати та вести спільне господарство влітку 2010 року.

05 вересня 2010 року з метою придбання квартири позивач взяла в борг у батька ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 350 000 грн, що підтверджується письмовою розпискою.

14 вересня 2010 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договір купівлі-продажу, на підставі якого вона придбала у власність квартиру АДРЕСА_1.

Зазначений договір купівлі-продажу того ж дня було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 3455.

Відповідно до умов пункту 2.1 договору за домовленістю сторін продаж вчинено за 343 650 грн, які продавці отримали від покупця до підписання договору.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2013 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 придбана за кошти, взяті в борг у ОСОБА_4, позивач просила позов задовольнити та визнати спірну квартиру її особистою приватною власністю.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2014 року об'єднано позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_3

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2014 року у зв'язку з повторною неявкою ОСОБА_3 та його представника в судове засідання первісний позов залишено без розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 такою, що не є об'єктом спільного сумісного майна колишнього подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_2 право особистою приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 10 вересня 2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, у скарзі заявник просить про поновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Так як зі змісту заявленного клопотання та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Вінницької області від 10 вересня 2014 року в справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання майна особистою приватною власністю.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання майна особистою приватною власністю.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель