Справа № 505/564/15-ц
Провадження № 2/505/524/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді_______________________________________

судді ______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області цивільну справу за позовом

Адвоката ОСОБА_1 в інтересах

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа:

МАРДАРІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА

про визнання права власності за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю.

В судовому представник позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 24.09.2022 року Мардарівською сільською радою, ОСОБА_2 є власником 58/100 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1. Власником 42/100 частини, відповідно до договору купівлв-продажу від 19.03.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районого нотаріального округу за № 372, є ОСОБА_3, але остання за даною адресою ніколи не проживала та не була зареєстрованою, домоволодінням не користувалася. Оскільки будинок має невелику площу, не поділений на квартири та його частки не виділені в натурі, позивач разом зі своєю родиною користується всім будинком з 2000 року. До цього в спірному будинку проживали батьки позивача, які зняті з реєстрації в зв'язку зі смертю. В листопаді 2002 року позивач домовилася з відповідачем продаж їй наленої останній частини домоволодіння по АДРЕСА_1, однак нотаріально посвідченого договору між ними укладено так і не було. На даний час позивач позбавлений права приватизувати земельну ділянку, оформити будинок на своє ім'я, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на все домоволодіння. Просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 42/100 домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, позовні вимоги визнала, просить суд розглянути справу та прийняти рішення в її відсутність.

Третя сторона свого представника в судове засідання не направила, надіслала на адресу суду клопотання, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача та третьої сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 24.09.2022 року Мардарівською сільською радою, ОСОБА_2 є власником 58/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок та довідкою КП «ІНВЕНТАРИЗАТОР» від 20.11.2014 року за № 397 (а.с. 7,8).

42/100 частини будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлв-продажу від 19.03.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районого нотаріального округу за № 372 належить ОСОБА_3, що підтверджується копією договору та довідкою КП «ІНВЕНТАРИЗАТОР» від 20.11.2014 року за № 397 (а.с. 7,10).

Відповідно до довідки Мардарівської сільської ради № 69 від 04.02.2015 р. позивач ОСОБА_2 з 2000 року по теперешній час проживає в АДРЕСА_1 в будинку, що належить ОСОБА_3

Відно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

В постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п.13).

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (п.14)

Відповідно до п.9 цієї ж постанови при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності .

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 рок «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне:

- право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року;

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Аналізуючи зібрані докази по справі суд вважає, що ОСОБА_2 добросовісно заволоділа, відкрито, безперервно, безтитульно володіє житловим будинком з господарськими будівлями по по АДРЕСА_1 з 2000 року, тому необхідно позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, визнати за нею право власності на 42/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,215 ЦПК України, ст.ст.328,344, 397 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 42/100 частини житлового будинку поз. літ. "А" загальною площею 62,7 кв.м., житловою -25,0 кв.м. з господарськими приміщеннями: сараї поз. літ. "Б, Д, Е, З", сіни поз. літ. "а, а1", літня кухня поз. літ. "В", навіс поз. літ. "Г", вбиральня поз. літ. "И", замощення поз. - V, огорожа поз. - №1-5, хвіртка - І, ІІ, ІІІ, ІV, розташованих по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька