Справа № 461/3087/13 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/1059/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, Сливка В.В., Локатир Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ЛКП "Старий Львів" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ЛКП "Старий Львів" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з участю третьої особи - ЛМКП "Львівводоканал" про стягнення боргу за послуги з водопостачання і водовідведення, -

встановила:

19 березня 2013 року позивач - ЛКП "Старий Львів" звернувся з вказаним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів борг в розмірі 2818,96 гривень та судові витрати покласти на відповідачів у рівних частках.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. З серпня 2011 року по лютий 2013 року не сплачують витрат за водопостачання, внаслідок чого станом на лютий 2013 року виникла заборгованість 2818,96 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказував на те, що відповідачі таким чином порушують ст.68 ЖК України, ст.526 ЦК України та Закон України "Про житлово-комунальні послуги". Просив задовольнити позов.

Оскарженим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ЛКП "Старий Львів".

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим. Зокрема, судом в рішенні було неправильно надано оцінку поданим доказам, рішення не містить фактичних обґрунтувань, які стосуються конкретної ситуації і справи в цілому. Звертає увагу суду на те, що на підставі договору №506276 від 01.07.2008 року між ЛМКП "Львівводоканал" та ЛКП "Старий Львів", останнє має зобов'язання щодо перерахунку грошових коштів за надані послуги з водопостачання і водовідведення перед ЛМКП "Львівводоканал", а тому суд першої інстанції при відмові у позові ЛКП "Старий Львів" про стягнення з відповідачів суми боргу за водопостачання і водовідведення в розмірі 2 818,96 грн., повинен був вказати про відсутність зобов'язань ЛКП "Старий Львів" перед ЛМКП "Львівводоканал" щодо розрахунку за послуги з водопостачання і водовідведення на вищевказану суму.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Сливка В.В. та Локатир Ю.В. на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, як на підставу своїх вимог.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, нарівні з наймачем несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК Україничлени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно до положень ст. 162 ЖК УРСРплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до вимог ст. 360 Цивільного кодексу Українипередбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні ЛКП "Старий Львів".

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрації в квартирі НОМЕР_1 цього будинку проживають та зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Як на докази в підтвердження позовних вимог позивач посилався на відомості про нарахування та оплату за холодну воду (а.с.8,72,73,74,76,80,91-92).

З вказаних відомостей та з відомості про зміну показів квартирних лічильників води ОСОБА_5 від 23.07.2013 року встановлено, що в листопаді 2011 року покази цього лічильника збільшені на 910 куб. води.

Як пояснили сторони 1.07.2008 року був заключний договір №506276 між ЛКП "Львівводоканал" та ЛКП "Старий Львів", згідно якого останнє зобов'язувалось отримувати питну воду та проводити оплату за неї. При передачі даних щодо показів лічильника води в квартирі АДРЕСА_1 була допущена помилка на 910 куб. води. Тому було внесено виправлення та покази лічильника води з 0611 скореговано на 1611. Відповідно проведено донарахування, внаслідок чого борг збільшився на суму 2239,34 грн.

Ці обставини стверджені довідкою ЛКП "Старий Львів" від 26.01.2012 року (а.с.60), актом ЛКП "Старий Львів" від 26.12.2011 року (а.с.63), листом ЛКП "Старий Львів" від 8.11.2013 року (а.с.88), відомістю ЛКП "Старий Львів" про нарахування та оплату за холодну воду від 13.11.2014 року (а.с.147) та представленим в засідання судове засідання апеляційного суду розрахунком нарахування за холодну воду по вказаній квартирі по стану на 1.02.2014 року.

З врахуванням цих обставин встановлено, що позивач просив стягнути борг не з серпня 2011 року, але і за попередній період понад три роки.

Представник позивача посилалась на те, що до листопада 2011 року ЛКП "Старий Львів" не було відомо про вказану помилку щодо показів лічильника холодної води в квартирі АДРЕСА_1.

В засіданні судової колегії представник ЛКП "Старий Львів" Сливка В.В. та представник ЛКП "Львівводоканал" Локатир Ю.В. підтвердили ці обставини.

Таким чином судова колегія прийшла до висновку, що з врахуванням цієї обставини борг в сумі 2818 грн. 29 коп. позивачем належно обґрунтований.

В суді першої інстанції представник відповідача просила застосувати до даних правовідносин строк позовної давності (а.с.118).

Вбачається, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому немає підстав щоб прийти до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду.

Судова колегія прийшла до такого висновку з врахуванням наступного.

26 грудня 2011 року ОСОБА_5 повідомив директора ЛКП "Старий Львів" про те, що покази лічильника води з 0611 слід скорегувати на 1611(а.с.78).

Тому ЛКП "Старий Львів" провело нарахування на суму 2239,34 грн.

Отримавши повідомлення про те, що його борг збільшився, ОСОБА_5 в листопаді 2011 року сплатив 500 грн. боргу.

Це також стверджено запереченнями на позов (а.с.86), відомістю ЛКП "Старий Львів" про нарахування та оплату за холодну воду від 20.02.2014 року (а.с.112), відомістю ЛКП "Старий Львів" про нарахування та оплату за холодну воду від 13.11.2014 року (а.с.147).

Цю обставину представник ОСОБА_5 не заперечує, хоча вказує, що це не є визнанням боргу.

В той же час представник ЛКП "Старий Львів" Сливка В.В. зазначає, що цими діями ОСОБА_5 визнав борг.

Крім того представник ЛКП "Старий Львів" Сливка В.В. та представник ЛКП "Львівводоканал" Локатир Ю.В. пояснили, що раніше виявити вказану помилку було неможливо, так як ОСОБА_5 не допускав їх працівників до квартири для зняття показів лічильника води і такі надав сам.

Судова колегія прийшла до висновку, що сплативши 500 грн. боргу, при тому коли щомісячне нарахування оплати за холодну воду до того становило 36,32 гр., ОСОБА_5 визнав борг.

Як видно з матеріалів справи, позивачем поставлено питання про стягнення заборгованості за період, що перевищує строки позовної давності ( а.с.2).

У відповідності зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, і така, відповідно до ст.257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Такими діями можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора. Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: повне або часткове визнання претензії, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу і (або) неустойки, сплата процентів по основному боргу; прохання про відстрочку виконання.

З врахуванням цих обставин доводи представника ОСОБА_5 щодо пропуску позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що строк позовної давності переривався частковим погашенням боргу за спожиті житлово-комунальні послуги, тому на момент звернення до суду цей строк не був пропущений.

При таких обставинах рішення суду слід скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнувши з відповідачів на користь позивача по 87 грн.80 коп. судового збору з кожного (а.с. 10,194).

Керуючись п.2ч.1ст.307, п.2ч.1ст.309, ч.2ст.314, ст.316, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ЛКП "Старий Львів" - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ЛКП "Старий Львів" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з участю третьої особи - ЛМКП "Львівводоканал" про стягнення боргу за послуги з водопостачання і водовідведення - задоволити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь Львівського комунального підприємства "Старий Львів" борг в сумі 2818 ( дві тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь Львівського комунального підприємства "Старий Львів" по 87 (вісімдесять вісім) грн.80 ( вісімдесять ) коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.