Справа № 225/5113/15-ц
Провадження № 2/225/2182/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

судді: Нємиш Н.В.,

за участю секретаря: Андрієвої Т.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Дзержинську Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАР", про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

31.08. 2015 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1М, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАР", про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 668/02-2011 від 05.10.2011 року ТОВ "Пар" отримало кредит у розмірі 21 170 000,00 грн. на ведення фінансово господарської діяльності зі сплатою 22% процентів річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 29.07.2013 року було укладено договір іпотеки між ПАТ "Банк Камбіо" та ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,2 кв.м., житлова площа 45,0 кв.м.

Станом на 01.08.2015 року ТОВ «ПАР» має заборгованість за кредитним договором 46 685 556, 74 грн. (сорок шість мільйонів шістсот вісімдесят пять тисяч пятсот пятдесят шість грн.74 коп.), що складається з:

- простроченої заборгованості за кредитом - 21 170 000,00 грн.;

- заборгованості п сплаті процентів - 15 589 946, 40 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5 889 331, 81 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом - 4 036 288, 51 грн.

Загальна ринкова вартість Предмету іпотеки, згідно п.1.2 Договору іпотеки, складає 602 420,00 грн.

Таким чином, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на зазначену квартиру.

07.10.2015 року позивач звернувся з заявою про зміну предмету позову, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з залученням субєкту оціночної діяльності.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Судом по справі встановлено, відповідно до укладеного кредитного договору № 668/02-2011 від 05.10.2011 року ТОВ "Пар" отримало кредит у розмірі 21 170 000,00 грн. на ведення фінансово господарської діяльності зі сплатою 22% процентів річних (а.с.25-30).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 29.07.2013 року було укладено договір іпотеки між ПАТ "Банк Камбіо" та ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,2 кв.м., житлова площа 45,0 кв.м. (а.с.31-38).

Згідно п. 1.2. кредитного договору- строк повернення кредиту 30 вересня 2014 року зі встановленим графіком погашення заборгованості.

таке повернення проводиться наступного робочого дня.

Станом на 01.08.2015 року ТОВ «ПАР» має заборгованість за кредитним договором 46 685 556, 74 грн. (сорок шість мільйонів шістсот вісімдесят пять тисяч пятсот пятдесят шість грн.74 коп.), що складається з:

- простроченої заборгованості за кредитом - 21 170 000,00 грн.;

- заборгованості п сплаті процентів - 15 589 946, 40 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5 889 331, 81 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом - 4 036 288, 51 грн., що підтверджено довідкою про заборгованість та розрахунками заборгованості та пені (а.с.6,7-9).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобовязання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень статей 33, 35 цього Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Недотримання зазначених правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Так, згідно роз'яснень, наданих у п. 42 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого банк має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду. Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Як вбачається із вказаних кредитного договору та договору іпотеки, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Будь-які дані про визнання цих договорів в судовому порядку недійсними суду не надавалися.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких належних доказів у спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано, як не надано доказів існування заборгованості за кредитним договором у іншому розмірі, ніж вказано позивачем.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 88, 212, 213, 215, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАР", про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ «ПАР» за кредитним договором № 668/02-2011 від 05 жовтня 2011року в загальній сумі 46 685 556, 74 грн. (сорок шість мільйонів шістсот вісімдесят пять тисяч пятсот пятдесят шість грн.74 коп.), що складається з:

- простроченої заборгованості за кредитом - 21 170 000,00 грн.;

- заборгованості п сплаті процентів - 15 589 946, 40 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5 889 331, 81 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом - 4 036 288, 51 грн;

звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 22 липня 2013 року: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,2 кв.м., житлова площа 45,0 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах з залученням субєкту оціночної діяльності.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження органом Державної виконавчої служби за місцем знаходження іпотеки за початковою ціною реалізації визначеною субєктом оціночної діяльності, який призначений в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: