Справа № 758/8796/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати колишнього чоловіка таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що останній в квартирі не проживає з 2010 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що після розлучення з ОСОБА_2 вона одна з дітьми проживає в спірній квартирі. Дана квартиру оформлена на праві власності на неї в порядку поділу майна подружжя. Відповідач в квартирі ніколи не проживав, на даний час вже одружений з іншою жінкою, та проживає у м.Запоріжжі. Але не знімається з реєстраційного обліку зі спірної квартири, в зв»язку з чим вона сплачує за комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб, в тому числі і за відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно ( через оголошення в пресі газеті «Урядовий кур»єр» , випуск №171(5545) від 17.09.2015р. ) тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 17.08.2010р. шлюб між сторонами розірваний.

Сторони за взаємною згодою здійснили поділ майна, що підтверджується договором про поділ майна колишнього подружжя від 28.12.2012р., засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснощок Л.М., зареєстровано в реєстрі за №1957 ( а.с.6-7).

Згідно умов даного договору квартира АДРЕСА_1 переходить в особисту приватну власність позивачці ОСОБА_1 А відповідачу квартира АДРЕСА_3.

Право власності позивачка оформила 01.02.2013р., що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.13).

Рзом з тим, відповідач ОСОБА_2 залишився зареєстрованим в квартирі, яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується довідкою форми №3, виданої ЖЕД 705 «Галицьке» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» від 05.08.2015р. ( а.с.12).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з 2010року, не цікавиться квартирою, не сплачує за комунальні послуги. Він зареєстрував шлюб у 2011р. з іншою жінкою (ОСОБА_4.). Зі слів позивачки він проживає в м.Запоріжжя, але адреси вона не знає.

Факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі з 2010 року підтверджується Актом від 21.08.2015р. , складеним ЖЕД 705 «Галицьке» (а.с. 38).

Також свідок ОСОБА_5 підтвердила факт не проживання відповідача в квартирі. Свідок пояснила, що часто приїздила в гості до позивачки та відповідача в м.Запоріжжя,, коли вони перебували в шлюбі, а після переїзду позивачки з дітьми до квартири до м.Києва у 2008р., вона приходить в госоі т до цієї квартири, але відповідач не проживає в спірній квартирі. Останній раз вона його бачила в м.Києві в 2009р. А після розлучення сторін у 2010р. взагалі його не бачила, його речей в квартирі немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік, проте зареєстрований з 2006 року по теперішній час у вказаному житловому приміщенні, а позивач є власником даної квартири і сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за відповідача, чим порушуються її права, тому суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.8, 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун