АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1011/15 Головуючий І інстанції - Бібік О.В.
Справа № 621/2261/14-ц Доповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5

Житловий будинок АДРЕСА_1 придбано в період шлюбу із ОСОБА_6

Стан здоров'я ОСОБА_5 потребував стороннього догляду, значних фінансових зусиль, які і забезпечувала позивачка. Відповідачці ОСОБА_4, яка являється усиновленою дочкою померлої, було відомо про хворобу матері, про її безпорадний стан, проте вона ухилялася від надання необхідної допомоги.

ОСОБА_6 за життя 13 листопада 2013 року склав заповіт, за умовами якого усе своє майно заповідав ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, а 30 липня 2014 року позивачка звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити спадщину неможливо через неоформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 її чоловіком ОСОБА_6 та наявності, крім ОСОБА_6 ще одного спадкоємця першої черги за законом - відповідачки ОСОБА_4

Просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті її матері - ОСОБА_5

В судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що нею та її представниками надані суду всі докази на підтвердження позовних вимог - письмові докази, пояснення свідків, таке інше.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Вказаний висновок судова колегія апеляційного суду вважає вірним.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої вимоги згідно з положеннями ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі від цієї особи.

У п. 6 постанови Пленуму від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,12 га за вказаною адресою належали ОСОБА_5 на підставі договорі купівлі-продажу від 18.10.2004 року, посвідчених приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 за реєстровими №№ 2200, 2203 ( а.с. 9, 10 ).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 7 ).

На день смерті разом з нею був зареєстрований її чоловік - ОСОБА_6 ( а.с. 11 ).

З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася донька померлої - ОСОБА_8 ( а.с. 82 - 83, 62 - 63 ).

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження безпорадного стану спадкодавця, потреби ОСОБА_5 у отриманні допомоги від дочки, за умови надання їй такої допомоги позивачем, та умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері, позивачкою та її представниками не надано, з огляду на те, що за змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадкування.

Та обставина, що при житті у ОСОБА_5 були діагностовані хвороби, перелік яких наведено в наданих документах, сама по собі не може свідчити про її безпорадний стан. Такий стан характеризується безпомічністю особи і її неспроможністю власними силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя.

При цьому тяжка хвороба може бути лише причиною безпородного стану особи.

Крім того, позивачкою та її представниками не доведено, чи звертався спадкодавець до ОСОБА_4 з проханням про надання будь-якої допомоги, чи мала вона матеріальну та фізичну можливість надати таку допомогу, чи було ОСОБА_4 відомо про стан ОСОБА_5

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 за життя мав намір усунути ОСОБА_4 від спадщини після смерті ОСОБА_5 судовою колегією не приймаються. ОСОБА_6 прийняв належну йому частину спадкового майна та з заявами до відповідних органів з будь-яких питань не звертався. При цьому він розпорядився належним йому майном, склавши 13.11.2013 року заповіт на ОСОБА_3 ( а.с. 207 ).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді