№ 336/5182/15-ц
пр. № 2/336/2539/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що 10.02.2014 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачеві 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути до 10.03.2014 року. Оскільки відповідач позику у встановлений строк не повернув, просить стягнути 2000 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором позики, 1398 гривень інфляційних втрат, та 81,70 гривню - 3% річних за період прострочення виконання зобов'язань, а також судовий збір.

Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача подано до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, проти розгляду справи в заочному порядку представник позивача не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку судовою повісткою. Керуючись ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

10.02.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 гривень, які зобов'язався повернути до 10.03.2014 року, що підтверджено розпискою.

Позивачем наданий розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого втрати від інфляції склали 1398 гривень за період з березня 2014 року до квітня 2015 року, а 3% річних на суму 2000 гривень за період з 10.03.2014 року по 20.07.2015 року становлять 81,70 гривень.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вказує ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді застосування індексу інфляції та 3% відсотків річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що дослідженими доказами позовні вимоги підтверджені та вбачає підстави для задоволення позову у повному обсягу, а також, з урахуванням вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3479,70 гривень (три тисячі сімдесят дев'ять гривень 70 коп) в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 10.02.2014 року, втрат від інфляції та 3%річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн (двісті сорок три гривні 60 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк