АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 754/5915/15-ц Головуючий в І інстанції: Клочко І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Крижанівської Г.В., Пікуль А.А.,

при секретарі - Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15 жовтня 2014 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску за 20000,00 грн.

При зверненні позивача до Центру №7 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м. Києві, з метою зняття з обліку спірного автомобіля було з'ясовано, що на даний автомобіль було накладено арешт та заборону на його відчуження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року у позові відмовлено..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі..

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема апелянт посилається на те, що порядок набуття права власності на транспортний засіб визначається моментом його передачі, якщо інше не встановлено договором або законом. Також зазначає, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не підлягає державній реєстрації.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1, апеляційну скаргу підтримали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 15 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній зобов'язався передати у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», 2006 року випуску, шасі НОМЕР_3, колір - бежевий, реєстраційний номер НОМЕР_1 та отримав за автомобіль кошти в розмірі 20000,00 грн. (а.с.7). Даний договір був укладений у простій письмовій формі.

17 жовтня 2014 року ОСОБА_3 була видана довіреність на ім'я ОСОБА_2, відповідно до якої, він уповноважує останнього користуватись, володіти та розпоряджатись належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 виданого ВРЕР №1 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 березня 2013 року, автомобілем марки «Daewoo Lanos»,2006 року випуску, шасі НОМЕР_3, колір - бежевий, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).

25 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до центру №7 з приводу зняття з обліку автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 та яким згідно довіреності має право розпоряджатися ОСОБА_2, однак отримав відмову, оскільки, на даний автомобіль накладено арешт та заборона на відчуження (а.с.12).

Згідно копії результатів перевірки з підсистеми НАІС ДДАІ МВС України на спірний автомобіль 07 жовтня 2014 року було накладено арешт на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві (а.с.13).

На підставі виконавчих листів Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2015 року та постанову про арешт майна боржника, оголошення заборони на відчуження від 26 січня 2015 року (а.с.25, 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (п.1. Правил), яка передбачає особливий порядок відчуження транспортних засобів, визначений цими Правилами, і які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п.2. Правил).

Норми зазначених Правил підлягають обов'язковому застосуванню до правовідносин, пов'язаних з відчуженням транспортних засобів.

Згідно з п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції, забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до абз.11. п.8. зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно абз.12. п.8. Правил реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 43 Правил передбачено: якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

Згідно з п. 41 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набувати право власності на транспортний засіб.

В судовому засіданні судом першої інстанції було встановлено, що позивач забрав автомобіль 17 жовтня 2014 року, тобто в день видачі довіреності.

Фактична передача транспортного засобу у володіння ОСОБА_2 на підставі виданої ОСОБА_3 довіреності від 17 жовтня 2014 року, не має наслідком набуття ОСОБА_2 права власності на спірний автомобіль, оскільки видача довіреності відповідачем - ОСОБА_3 не створює для ОСОБА_2 будь-яких інших прав та обов'язків, крім тих, що виникають з правовідносин представництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Частиною 3 ст. 244 ЦК України, передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що внаслідок визнання відповідачем позову порушуються права, інтереси стягувача за виконавчими листами, на користь якого повинно здійснитися стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Крім того, внаслідок визнання позову відповідачем порушуються інтереси держави, оскільки в такому випадку власником спірного автомобіля ОСОБА_3 не будуть сплачені необхідні податки, які мають сплачуватися при знятті з обліку автомобіля, що передбачено абз.12. п.8. Правил.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 у встановленому порядку не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки сторони не виконали передбачених законодавством вимог, а саме Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, яких необхідно дотримуватися при відчуженні транспортного засобу.

Відповідно до положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, для пред'явлення позову про визнання права власності необхідними умовами є дві безумовні обставини: особа, яка звертається до суду повинна бути власником майна, це право повинно оспорюватися.

Оскільки за ОСОБА_2 спірний автомобіль зареєстрований не був, право власності у нього не виникло.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 відповідно до постанови державного виконавця Деснянського РУЮ м.Києва від 07 жовтня 2014 року сплатив штраф у розмірі 5000,00 грн. лише 03 квітня 2015 року не можуть бути прийнято судом як на підставі зняття арешту щодо спірного автомобіля, оскільки, як зазначено вище, постановою ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 27 січня 2015 року накладено арешт на автомобіль за виконавчими листами в Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015, тобто до здійснення оплати відповідачем штрафу.

Суд першої інстанції правильно зазначав, що вимога про визнання права власності на спірний автомобіль є необґрунтованою та задоволенню не підлягала, то похідна позовна вимога про зняття арешту зі спірного автомобіля, накладеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 07 жовтня 2014 року та постановою ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 27 січня 2015 року, також не підлягала задоволенню.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. Доводи скарги висновок суду не спростовують та на його правильність не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: