Провадження № 2/756/5089/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді - Камбулова Д.Г.
при секретарі: - Ковган О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність позивачу,
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність позивачу, обґрунтовуючи свій позов наступним.
В частині надання кредитних коштів АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.
08.12.2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АКІБ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АКІБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора.
Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.
- двокімнатну квартиру, загальною площею 49,50, жилою площею 28,90 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К.В. від 26.02.2008 року, за реєстровим номером 528, про що внесений реєстраційний запис до Державного реєстру правочинів.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 10.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі:
3 699 638,20 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 1 839 464,98 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1 514 755,91 грн.; пеня у розмірі 323 182,85 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу у розмірі 4 731,69 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 17 502,77 грн.
Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю.
Посилаючись на вимоги ст. 526, 530, 536, 575, 589, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 35, 41, глава V ЗУ «Про іпотеку», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 699 638,20 грн., з яких:
сума заборгованості за кредитом у розмірі 1 839 464,98 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1 514 755,91 грн.; пеня у розмірі 323 182,85 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу у розмірі 4 731,69 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 17 502,77 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 49,50, жилою площею 28,90 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації, про причини неявки суду не повідомив.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В частині надання кредитних коштів АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.
08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АКІБ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АКІБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк» ) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Таким чином, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К.В. від 26.02.2008 року, за реєстровим номером 528, про що внесений реєстраційний запис до Державного реєстру правочинів.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.
Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, виникла у відповідача перед позивачем заборгованість.
Згідно довідки вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем станом на 10.07.2015 року становить у розмірі 3 699 638,20 гри., з яких:
сума заборгованості за кредитом у розмірі 1 839 464,98 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1 514 755,91 грн.; пеня у розмірі 323 182,85 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу урозмірі 4 731,69 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 17 502,77 грн (а.с.31).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку».
Положеннями п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «...суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.»
Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю.
Позивач має право вимагати захисту свого права власності та усунення його порушень на підставі наведених нижче норм:
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.321 ЦК України, ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленог о індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на наведене, суд приймає рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку у повному обсязі як законний та обґрунтований.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.
Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні судові витрати в розмірі 420,00 грн., витрати пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Керуючись ст.ст.16, 509, 513, 525, 526, 549, 610,625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 33, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність позивачу - задовольнити.
В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 699 638,20 грн., з яких:сума заборгованості за кредитом у розмірі 1 839 464,98 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1 514 755,91 грн.; пеня у розмірі 323 182,85 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу у розмірі 4 731,69 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 17 502,77 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:
двокімнатну квартиру, загальною площею 49,50, жилою площею 28,90 кв.м, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов