АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/661/15 Справа № 205/9034/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Приходченко О. С. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 304» до ОСОБА_2, треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» та Дніпропетровська міська рада про зобов'язання приведення у попередній стан системи опалення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 привести за власний рахунок квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан, відповідно до вимог технічного паспорту на квартиру та технічних умов на систему опалення, шляхом демонтажу системи опалення «тепла підлога» та приладів опалення на балконі, відповідно до технічних умов МКП «ДМТМ».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та несе повну юридичну відповідальність перед контролюючими органами державної влади і обслуговуючими комунальними організаціями в межах чинного законодавства України. Однак, ОСОБА_2 власником квартири АДРЕСА_1, у 2009 році під час здійснення ремонтних робіт було здійснено самовільне незаконне перепланування квартири без проектно-дозвільної документації , а саме - розширено балконний отвір та приєднано балкон до квартири, чим було збільшено її площу. Крім того, ОСОБА_2 було збільшено та перенесено секції батареї на балкон, а також зроблено систему «тепла підлога» від існуючої системи теплопостачання на балконі.

На початку опалювального сезону у 2009 році мешканці квартир № № 37, 39, 43, 51, 55, 59, 63, 68 у зв'язку з погіршенням опалення своїх квартир звернулися до позивача з вимогою про відновлення теплопостачання. Комісією ОК «ЖБК № 304» було здійснено огляд системи теплопостачання усіх квартир, через які проходять труби теплопостачання, та складено акт про зазначені порушення, допущені власником квартири АДРЕСА_1.

На звернення позивача та власників інших квартир щодо приведення системи теплопостачання у належний вигляд ОСОБА_2 відповів відмовою.

Листами-відповідями від МКП «ДМТМ», Інспекції з державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради та головного архітектурно-планувального управління ДМР на звернення ОК «ЖБК № 304» щодо дозволів, наданих ОСОБА_2, з приводу переобладнання квартири та зміни системи теплопостачання було надано відповідь про те, що перепланування та зміна системи опалення у квартирі АДРЕСА_1 були проведені незаконно.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2014 року позовні вимоги ОК «ЖБК №304» задоволено частково та зобов'язано ОСОБА_2 привести за власний рахунок квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до технічного паспорту квартири та технічних умов системи теплопостачання Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» шляхом демонтажу системи «тепла підлога» та приладів опалення на балконі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає даним вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і , щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до положень ст.ст.57,64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради народний депутатів від 25 лютого 1981 року було затверджено ОК «ЖБК № 304» (а.с. 6), який є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1.

ОК «ЖБК № 304» діє на підставі Статуту, який було затверджено рішенням загальних зборів ЖБК № 304 від 20 липня 2005 року № 9 та зареєстровано 4 листопада 2005 року (а.с. 7-18).

ОСОБА_2 є членом ОК «ЖБК № 304» і йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Актом від 29 грудня 2009 року, складеним комісією у складі голови правління ОК «ЖБК № 304» ОСОБА_4, слюсаря-сантехніка ОК «ЖБК № 304» ОСОБА_5, мешканців квартири № 39 ОСОБА_6 та квартири № 55 ОСОБА_7, були зафіксовані порушення теплопостачання у квартирах № № 37, 39, 43, 51, 55, 59, 63, 67 в будинку АДРЕСА_1. Також встановлено, що у квартирі № 36 здійснено перепланування квартири та зміна системи теплопостачання - знесена балконна перегородка та проведено об'єднання кімнати та балкону, встановлені дві батареї на балконних стінах та від системи опалення здійснено приєднання до системи обігріву підлоги балкону (а.с. 23).

Про незаконність здійснених перепланувань у квартирі № 36 і відсутність дозвільних документів було зазначено Головним архітектурно-планувальним управлінням ДМР в листі № 05/22-5 від 15 лютого 2012 року (а.с. 25).

Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області голову правління ОК «ЖБК № 304» № 1872/24 від 18 червня 2013 року було повідомлено про те, що право на здійснення будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 Інспекцією ДАБК, починаючи з 1 січня 2008 року, ОСОБА_2 не надавалось (а.с. 26).

Також, відповіддю МКП «ДМТМ» № 1593 від 16 липня 2013 року на адресу позивача було повідомлено про те, що дозволу на переобладнання системи теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 не надавалося (а.с. 24).

Згідно з п. 2.1 Статуту ОК «ЖБК № 304» метою створення кооперативу є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до пункту 11.1 цього статуту, та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 152 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно з абз. 4 п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Як було встановлено листами Інспекції ДАБК від 15 лютого 2012 року та 18 червня 2013 року дозвіл на здійснення перепланування квартири № 36 у вигляді розширення існуючого балконного отвору й фактичного збільшення площі житлової кімнати за рахунок площі балкону відповідач у відповідних державних органах у встановленому порядку не отримував (а.с. 25, 26).

Статтею 152 ЖК України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, затверджених наказом Держжилкомунгоспу від 17.05.2005 року, зареєстрованими в Мін'юсті 25.08.2005 року за № 9027/11207 в загальних положеннях визначено, що переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно п. 1.4.4. вказаних Правил переобладнання жилих будинків, що погіршує умови експлуатації не допускається. Пунктом 1.4.6 передбачено, що власник який здійснив самовільне переобладнання, що призводить до порушення конструктивних елементів, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану, що кореспондується і 14.9 Договору.

За умовами ст. 382 ч.2 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині будинку, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Статтею 383 ч.2 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

У п. 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 було здійснено перепланування кімнати та балкону у квартирі АДРЕСА_1 без виготовлення і дотримання вимог проектної документації та без отримання дозволу відповідних органів з втручанням в несучі конструкції житлового будинку і порушенням вимог ДБН В.3.2-2-2009 (а.с. 25). Крім того, ним було здійснено самовільне втручання в діючу систему теплопостачання без отримання дозволу і виготовлення проекту в МКП «ДМТМ» (а.с. 27).

Вчинені ОСОБА_2 дії призвели до порушення та обмеження прав та інтересів інших громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1, які полягають у порушенні теплопостачання в квартирах № 37, 39, 43, 51, 55, 59, 63, 67 (а.с. 23), а тому суд обґрунтовано зобов'язав ОСОБА_2 привести за власний рахунок квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до технічного паспорту квартири та технічних умов системи теплопостачання МКП «ДМТМ» шляхом демонтажу системи «тепла підлога» та приладів опалення на балконі.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14.07.2010 р. у справі № 6-4351св10, від 19.01.2011 року у справі № 6-8476св10, від 14.07.2010 року у справі № 6-3875св09.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином, кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв'язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так , твердження про те , що не проводилось жодних обстежень квартири відповідача спростовуються Актом від 29 грудня 2009 року, складеним комісією у складі голови правління ОК «ЖБК № 304» ОСОБА_4, слюсаря-сантехніка ОК «ЖБК № 304» ОСОБА_5, мешканців квартири № 39 ОСОБА_6 та квартири № 55 ОСОБА_7, були зафіксовані порушення теплопостачання у квартирах № № 37, 39, 43, 51, 55, 59, 63, 67 в будинку АДРЕСА_1. Даним актом встановлено, що у квартирі № 36 здійснено перепланування квартири та зміна системи теплопостачання - знесена балконна перегородка та проведено об'єднання кімнати та балкону, встановлені дві батареї на балконних стінах та від системи опалення здійснено приєднання до системи обігріву підлоги балкону (а.с. 23). Факт вище зазначеного преобладнання відповідач не заперечував в суді апеляційної інстанції і він підтверджується фотографіями наданими самим відповідачем суду першої інстанції при вирішенні питання щодо перегляду заочного рішення ( ар. сп. 87,88).

Окрім того , згідно Акту про порушення Правил користування тепловою енергією від 28 лютого 2014 року ( ар. сп. 102 ), складеного комісією МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» , було зафіксовано збільшення площі опалення ( об»єднання кімнати з балконом ) з виносом батареї на балкон та самовільним відбором води на опалення теплого полу в 2-х кімнатах. Від підпису даного акту відповідач відмовився , що зафіксовано підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Доводи апелянта стосовно того , що ним не використовуються як батареї , винесені на балкон , так і система « тепла підлога» , про що ніби то свідчить опломбування , виконаного ТОВ «Дніпрославтранс-Е» ( ар. сп. 85) та вищевказані фотографіїї , визнати обґрунтованими не можна , оскільки зазначена організації , що виконувала підрядні роботи під час ремонту квартири відповідача не являється уповноваженою особою МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі».

Факт збільшення опалювальної площі підтверджується наданими сторонами по справі суду апеляційної інстанції документами. Так згідно технічного паспорту будівлі загальна площа спірної кв. 36 складає 59 , 7 кв.м , на які передбачено розрахунок опалення , який складається позивачем з КП « ДМТМ» , а згідно до Технічного висновку , складеного ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут» на замовлення ОСОБА_2 , наданий ним суду апеляційної інстанції загальна площа спірної квартири складає 66, 29 кв.м.

Доводи апеляційної скарги про те , що при виконанні ремонтних робіт не мало місце втручання в несучі конструкції житлового будинку спростовуються відповіддю Головного архітектурно-планувального управління ДМР в листі № 05/22-5 від 15 лютого 2012 року (а.с. 25) , в якому зазначено на те , що виконані роботи суперечать вимогам ДБН В.3.2-2-2009.

Висновки ж , що містяться в вище вказаному Технічному висновку про відсутність необхідності узгодження виконаних ремонтних робіт базуються на більш давніх ДБН Д.1-7-2000 С24.

Виходячи з вищенаведеного , підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· М.М.Романюк