АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Дніпропетровського відділення № 7 Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду позовом та просив з урахуванням уточнених позовних вимог ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» грошові кошти за банківським вкладом в розмірі 8 313, 04 євро; 108, 85 євро суму боргу за поточним рахунком; 125, 68 євро - 7% річних; 46,46 євро - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 серпня 2014 року між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 339841 (Вклад «Доступний NEW») про відкриття та обслуговування вкладного рахунку на вимогу в євро. В цей же день позивачем було перераховано грошові кошти в розмірі 12 300 євро з депозитного вкладу, закритого 27 серпня 2014 року та нараховані відсотки з того ж депозитного вкладу у розмірі 06,45 євро. 17 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу 24 вересня 2014 року суму в євро в еквіваленті 15 000 грн. за офіційним курсом НБУ, на що отримав відмову. Після чого позивач звернувся з заявою до банку про повернення суми вкладу, нарахованих процентів та закриття рахунків. Окрім того, 19 лютого 2013 року між позивачем та банком було укладено договір № 44-В-21-39 про відкриття поточного рахунку в євро та обслуговування спеціального платіжного засобу, відповідно до якого було відкрито поточний рахунок для виплати відсотків. У зв'язку з закриттям 27 серпня 2014 року депозитного вкладу, 15 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про закриття поточного рахунку, однак вказаний рахунок закритий не був та грошові кошти в розмірі 108, 85 євро не повернуті. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що завдають йому матеріальної шкоди.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та стягнено з відповідача на його користь ПАТ КБ«Фінансова ініціатива» за договором банківського вкладу № 339841 (Вклад «Доступний NEW») грошові кошти в розмірі:

- суму вкладу 8 313, 04 євро, що еквівалентно 161 023, 58 грн.,

- 7 % річних в розмірі 125, 68 євро, що еквівалентно 2 434, 42 грн.,

- три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 46,46 євро, що еквівалентно 899, 93 грн.

Стягнено з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 за договором № 44-В-21-39 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу від 19 лютого 2013 року 108, 85 євро, що еквівалентно 2 108,42 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити в частині гривневого еквіваленту стягуваних сум, а саме виключити його з рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в особі провідного економіста Дніпропетровського відділення № 7 ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» Дикої М.В. та ОСОБА_2 було укладено Договір банківського вкладу № 339841 (Вклад «Доступний NEW»), відповідно до якого банк зобов'язався відкрити вкладнику рахунок на вимогу НОМЕР_2 в Євро для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України. Початкова сума на рахунку відповідно до вказаного договору складає 12 300 євро. Процентна ставка за залишками коштів на рахунку складає 7% річних /а.с.6-7/.

Згідно виписки по угоді 339841 27 серпня 2014 року ОСОБА_2 було внесено грошові кошти в розмірі 12 300 євро та станом на 02 вересня 2014 року залишок складає 8 313, 04 євро /а.с.8/.

17 вересня 2014 року позивач звернувся до Дніпропетровського відділення № 7 ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» з заявою про видачу 24 вересня 2014 року суму в євро в еквіваленті 15 000 грн. на офіційним курсом НБУ /а.с.9/. В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами по видачу зазначеної суми коштів, однак банком вимоги позивача виконані не були. Тому 29 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу всієї суми вкладу та нарахованих процентів /а.с.13/.

Окрім того 19 лютого 2013 року між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_2 було укладено договір № 44-В-21-39, відповідно до якого банк відкрив клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу НОМЕР_3 в валюті євро /а.с.16-17/. Згідно виписки по рахунку № /1104 станом на 04 листопада 2014 року /а.с.18/ доступна к використанню сума по вказаному рахунку 108, 85 євро. 15 вересня 2014 року позивач звернувся до Дніпропетровського відділення ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» з заявою про закриття поточного рахунку та видачу залишку коштів /а.с.19/.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, з наведених норм Кодексу вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів, облікованих на рахунку, зупиненні в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом

Відповідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року по справі №6-39цс13: зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, а також на отримання сум, передбачених ч.1 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що відповідач в односторонньому порядку порушив умови Договору, а тому з нього необхідно стягнути належні позивачу грошові кошти в розмірі 8 313, 04 євро - суму вкладу, 7 % річних за договором банківського вкладу № 339841 (Вклад «Доступний NEW») в розмірі 125, 68 євро, три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 46,46 євро /а.с.33/ та 108, 85 євро за договором № 44-В-21-39 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу від 19 лютого 2013 року, то необхідно було б у даному випадку застосувати ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», а не ч. 3 п. 14 зазначеної постанови пленуму.

Виходи з вищенаведеного, рішення суду необхідно змінити в частині гривневого еквіваленту стягуваних сум.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року - змінити, виклавши абзац другий та третій абзаци резолютивної частини рішення в такій редакції:

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1) за договором банківського вкладу № 339841 (Вклад «Доступний NEW») грошові кошти в розмірі:

- суму вкладу 8 313, 04 євро,

- 7 % річних в розмірі 125, 68 євро;

- три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 46,46 євро.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1) за договором № 44-В-21-39 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу від 19 лютого 2013 року 108, 85 євро.

В решті - рішення залишити - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- М.М. Романюк