Справа № 359/6866/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/5654/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 28 08.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та непрофесійності захисника,

встановила:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилався на те, що Бориспільським міськрайонним судом Київської області йому було призначено захисника ОСОБА_3, бездіяльність та непрофесійність якого призвела до того, що ОСОБА_2 було засуджено до довічного позбавлення волі вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2014 року. Просив визнати бездіяльність та непрофесійність захисника ОСОБА_3 у захисті його прав та інтересів.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

На зазначену ухвалу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та визнати бездіяльність та непрофесійність захисника ОСОБА_3 у захисті його прав та інтересів, посилаючись на її незаконність.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя обґрунтовував свої висновки тим, що дана справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, оскільки невиконання або неналежне виконання адвокатом своїх професійних обов'язків не є предметом цивільно-правового спору, а є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 5 липня 2012 року.

Однак, з такими висновками судді повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За правилами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 55 Констиуції України права і свободи людини захищаються судом.

Згідно Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене. Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суддя не звернув уваги на вимоги вищезазначених норм матеріального і процесуального права і дійшов поспішного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Крім того, відмовляючи у відкритті провадження у справі з тих підстав, що дана справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, оскільки неналежне виконання адвокатом своїх професійних обов'язків не є предметом цивільно-правового спору, суддя роз'яснив позивачу право на звернення із заявою (скаргою) на непрофесійні дії захисника ОСОБА_3 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не звернувши уваги на те, що в даному випадку він повинен був повідомити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Також суддя в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали посилався на статті 33, 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 5 липня 2012 року, не звернувши уваги на статтю 34 цього Закону, за правилами якої підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, яким є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача у розмірі 267,96 грн. відповідно до вимог п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (243,60 грн. за подачу позову плюс 10% від цієї суми).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді