Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/3059/14-ц
Провадження № 2/483/112/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 березня 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря - Басової Н.Г.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
29 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 8 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 березня 2014 року між ним, з одного боку, та ОСОБА_3, з другого боку, був укладений договір позики, за яким позивач надав, а відповідач взяв у борг гроші в сумі 8000 грн на строк до 30 липня 2014 року, однак своїх зобов'язань не виконав, гроші не повернув, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з тих підстав, що відповідач своїх зобов'язань за договором позики не виконав, гроші у визначений сторонами строк не повернув.
Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 13, 22), про причини неявки суд не повідомив.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 06 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики. За умовами договору, ОСОБА_3 одержав від позивача у борг 8 000 грн. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію розписки (а.с. 6).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Зазначений правовий висновок, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач свій процесуальний обов'язок доказування виконав, надав суду належний доказ укладення між ним та відповідачем договору позики, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 та необхідність їх задоволення.
За змістом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за договором позики та судові витрати.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 10, 57, 60, ч. 1 ст. 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області 17 червня 1996 року; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму боргу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області 17 червня 1996 року; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: