№ 207/739/15-ц
№ 2/207/643/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙЄР - ТД» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу ,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2015 року ТОВ «МАЙЄР - ТД» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором безвідсоткової позики 1084250 гривень 26 копійок , оскільки 30 листопада 2013 року між ТОВ «МАЙЄР - ТД» та ОСОБА_1 укладений договір безвідсоткової позики у розмірі 1084250 гривень 26 копійок , на підставі якого відповідач отримав кошти , що підтверджується видатковим касовим ордером . ОСОБА_1 мав повернути позику 30 листопада 2013 року . Свої зобовязання відповідач належним чином не виконав , у звязку з чим виникла заборгованість.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлений позов підтримала повністю і пояснила , що між ТОВ «МАЙЄР - ТД» та ОСОБА_1 був укладений договір безвідсоткової позики , згідно якого ОСОБА_1 отримав у готівковій формі з каси підприємства 1084250 гривень 26 копійок . Гроші повинен був повернути до 30 листопада 2013 року .

Відповідач ОСОБА_1 заявлений позов не визнав і пояснив , що працював у ТОВ «МАЙЄР - ТД» торговим представником . Звільнився через сварку з керівництвом . За час роботи на підприємстві неодноразово доводилось підписувати порожні бланки . З моменту звільнення з роботи минуло 2 роки . Договір безвідсоткової позики не підписував , гроші не отримував . Не звертався до суду з позовом про визнання договору недійсним .

Представник відповідача ОСОБА_3 заявлений позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «МАЙЄР - ТД» за трудовим договором . На роботі його неодноразово змушували підписувати різні документи . За цим фактом до міліції не звертався . Позику не отримував .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 30 листопада 2013 року між ТОВ «МАЙЄР - ТД» та ОСОБА_1 укладений договір безвідсоткової позики у розмірі 1084250 гривень 26 копійок ( а.с. 4 ) , на підставі якого відповідач отримав кошти , що підтверджується видатковим касовим ордером ( а.с. 5 ) .

Згідно ст. 1046 ЦК України 2003 року за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку , що встановлені договором . Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги , позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це , якщо інше не встановлено договором . Позика , надана за договором безпроцентної позики , може бути повернена позичальником достроково , якщо інше не встановлено договором .

ОСОБА_1 мав повернути позику 30 листопада 2013 року згідно договору . Свої зобовязання відповідач належним чином не виконав . Відповідач та представники сторін не заперечують той факт , що позика не повернута . Крім того , відповідач не заперечував , що на договорі позики та видатковому касовому ордері стоять його підписи , але стверджував , що підписував велику кількість документів , можливо і зазначені документи , але позики не брав .

Згідно ст. 1051 ЦК України 2003 року позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі , що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості , ніж встановлено договором . Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі , рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того , що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості , ніж встановлено договором . Це положення не застосовується до випадків , коли договір був укладений під впливом обману , насильства , зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини .

Відповідач не заперечував , що він не звертався до суду з позовом про визнання договору позики недійсним , не надавав суду доказів укладення договору під впливом обману , насильства , зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову і не вказав на підстави звільнення від доказування у відповідності до ст. 61 ЦПК України , тому суд не приймає доводи відповідача і його представника про неодержання відповідачем коштів від позивача .

Таким чином , стягненню з відповідача підлягає заборгованість за договором безвідсоткової позики в сумі 1084250 гривень 26 копійок .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено у повному обсязі , тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем повністю .

Керуючись ст. 526 , 629 , 1046 , 1049 , 1051 ЦК України 2003 року , ст. 8 , 15, 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙЄР - ТД» заборгованість за договором безвідсоткової позики 1084250 гривень 26 копійок , судові витрати 3654 гривні 00 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба