Справа № 195/475/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його користь у зв'язку з навчанням у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходів щомісяця і до закінчення навчання.

Позов він обґрунтовує тим, що шлюб між його матір'ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 було розірвано 08.10.1998 року.

Відповідачу він доводиться рідним сином, що підтверджується актовим записом про народження.

Згідно рішення Межіського районного суду Дніпропетровської області відповідач сплачував на нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку на корить його матері до повноліття починаючи з 19.08.1997 року. За відповідачем існує заборгованість сумі 35000 гривень по сплаті аліментів.

На теперішній час після досягнення повноліття він тимчасово проживає окремо від батьків, так як навчається у Дніпродзержинському державному технічному університеті на денній формі навчання першого курсу факультету електроніки та комп'ютерної техніки.

Оскільки він навчається, то потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Він отримує стипендію в сумі 808,84 гривень на місяць, з яких сплачує за проживання у гуртожитку в сумі 200 гривень, за канцелярські товари, одяг, харчування та проїзд., про що додано відповідні документи.

Відсутність матеріального забезпечення з боку відповідача, оскільки за ним вже існує заборгованість з виплати аліментів, ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він позбавлений можливості працювати у зв'язку з навчанням.

Відповідач на теперішній час працює, а тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак добровільно відмовляється сплачувати кошти внаслідок чого він змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні про що позов підтримує повністю.

Представник відповідача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 20.02.2015 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2492 від 16.04.2012 року, проти позову заперечує посилаючись на те, відповідач на теперішній час має іншу сім'ю в складі дружини та трьох неповнолітніх дітей. Відповідач працює і має середньомісячний заробіток в сумі 1229,10 гривень. Його дружина ОСОБА_4 знаходиться у декретній відпустці по догляду за молодшими синами ОСОБА_5 а ОСОБА_6 і отримує виплату на дітей в сумі 1576,67 гривень. Середньомісячний дохід сім'ї позивача становить 2805,77 гривень. Тому позивач не в змозі забезпечувати матеріально свого повнолітнього сина ОСОБА_7, який навчається.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1, відповідно актового запису про народження, є сином відповідача.

Довідка Дніпродзержинського державного технічного університету підтверджує, що ОСОБА_1 навчається на першому курсі факультету електроніки та комп'ютерної техніки з 01.09.2014 року по 30.06.2018 рік.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає син, а також самі діти, які продовжують навчання.

У зв?язку з навчанням повнолітній ОСОБА_1 потребує витрати на харчування та придбання продуктів, учбові підручники та іншу літературу, одяг та предметів особистої гігієни, оплату за проживання.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що на його утриманні перебувають неповнолітні: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, що також підтверджується довідкою з місця проживання.

Слідуючи положенню ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей.

Так, відповідач довів, що на теперішній час він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається, оскільки на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, його дружина не працює, так як перебуває у декретній відпустці. З середньомісячного його доходу не можливо забезпечувати повнолітнього сина, про що надано довідку про доходи.

За таких обставин суд вважає відмовити у позові позивачу, який в судове засідання не з'явився та не надав доказів про можливість надавати йому матеріальну допомогу у зв'язку з навчання зі сторони матері.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 130, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України; ст. 199 СК України, суд, -

вирішив:

У стягненні з ОСОБА_2 аліментів на ОСОБА_1 у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходів у зв'язку з навчанням і до закінчення навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10