Справа № 333/5614/15-ц
Провадження № 2/333/2497/15
рішення

Іменем України

11 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту приймання спадщини та визнання права власності на 19/50 часток будинку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту приймання спадщини та визнання права власності на 19/50 часток будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позивних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, якому на праві приватної власностіналежало 19/50 часток будинку АДРЕСА_1.

19.05.1983 року ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого передав усе своє майно своєму сину ОСОБА_7, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті спадкодавця мешкав разом із ним.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєструвавши перехід права власності.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 залишилися його дружина - ОСОБА_1 та сини - ОСОБА_8, ОСОБА_9

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після нього спадкоємці залишилися його син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, які є відповідачами по справі та не прийняли спадщину після батька, так як мешкали окремо від нього та не подали заяв про прийняття спадщини.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Його спадкоємець - син ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. На підставі викладеного позивач є єдиним спадкоємцем, якій вступив в спадщину.

Посилаючись на вище вказане, просить суд визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_8 після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати за ОСОБА_1 право власності на 19/50 часток будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки останньої суду невідомі. В судовому засіданні 25.08.2015 року ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки останнього суду невідомі. Відповідно до наданих відповідачем пояснень у судовому засіданні 25.08.2015 року проти задоволення позову у повному обсязі не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_11, будучи належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки останнього суду невідомі. Відповідно до наданих представником відповідача пояснень у судовому засіданні 25.08.2015 року проти задоволення позову у повному обсязі не заперечувала.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від останніх надійшли заяви, в яких просять розглядати справу без їхньої участі, проти задоволення позову у повному обсязі не заперечують.

Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідачів та третіх осіб.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, взявши до уваги заяви сторін, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Шевченківським відділом запису актів громадського стану м. Запоріжжя 02.07.1983 року, та книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 3913 (а.с. 5).

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 19/50 часток будинку АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_6 на праві приватної власності. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на приватну власність на житловий будинок НОМЕР_2 від 15.11.1993 року та технічним паспортом (а.с. 6-13).

Інші частини спірного домоволодіння згідно з наданою документацією, а саме: договором купівлі продажу частини житлового будинку від 09.09.2005 року, витягом з Державного реєстру правочинів, технічним паспортом на житловий будинок, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.05.2001 року, належать 43/100 частки ОСОБА_5 та 19/100 ОСОБА_4 (а.с. 14-23).

19.05.1983 року ОСОБА_6 склав заповіт, за реєстраційним номером 2-1078, в якому заповів усе своє майно своєму сину ОСОБА_7 (а.с. 24).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На час смерті ОСОБА_6 його син - ОСОБА_7 мешкав разом з своїм батьком за однією адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується будинковою книгою (а.с. 25-32).

Отже, син ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв спадщину після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до спадкової справи № 273 відкритої 27.06.1985 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, його донька ОСОБА_12 звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою, у якій посилаючись на намір звернутися до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини, просила не оформлювати спадщину після померлого батька.

Як вбачається з відповіді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 5599/15 від 02.09.2015 року, відповідно до наряду упорядкованих судових рішень за 1985 рік, відомості щодо прийняття Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 про продовження строку на прийняття спадщини відсутні (а.с. 127).

Отже ОСОБА_12 не прийняла спадщину після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим Шевченківським відділом запису актів громадського стану м. Запоріжжя 26.07.1984 року, та книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 4595 (а.с. 46).

Статтею 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 залишилися його дружина - ОСОБА_1, та сини - ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 33, 37, 42)

Як вбачається з спадкової справи № 267 відкритої 25.06.1985 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, у встановлений законом строк ОСОБА_1, ОСОБА_8 подали до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у якій зазначено, що ОСОБА_9 також є спадкоємцем (а.с. 95-100).

Згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 ОСОБА_9 був прописаний та мешкав разом з батьком - ОСОБА_7

Отже, ОСОБА_1, ОСОБА_9 ОСОБА_8 прийняли спадщину після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Але свідоцтво про прийняття спадщини ніхто з них не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 09.04.2015 року, та складено відповідний актовий запис № 5367 (а.с. 41).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 залишилися його мати - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_13 (а.с. 42, 44, 47-49)

Діти ОСОБА_2, ОСОБА_13 не подавали заяви про прийняття спадщини через законного представника та мешкали окремо від спадкодавця, за адресою: АДРЕСА_2

Отже, останні не прийняли спадщину після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1, згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання з 13.01.1966 року по теперішній час прописана та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняла його мати ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 23.04.2015 року, та складено відповідний актовий запис № 11056 (а.с. 38).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 залишилися його мати - ОСОБА_1, син - ОСОБА_10 (а.с. 39, 42).

ОСОБА_10, згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 за вказаною адресою не мешкав. Отже, в спадщину не вступив. Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 помер. Дітей у нього не було.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, після ОСОБА_8 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, прийняла тільки його мати ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають за задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 529, 549, 554 Цивільного кодексу УРСР (в ред. 1963 року), ст.. ст.. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 58, 59, 60, 208, 209, 212-215, 214-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту приймання спадщини та визнання права власності на 19/50 часток будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_8, після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 19/50 часток будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик