Справа № 219/4162/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2015 року м. Артемівськ
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Азямової О.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
28 травня 2015 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку № 5 по вул. Кооперативній в місті Артемівську Донецької області. Разом з позивачем в квартирі з 09 лютого 1999 року зареєстровані та проживали його родичі: ОСОБА_2 донька, та її син і онук позивача ОСОБА_3. У вищевказаному будинку відповідачі жодного дня не проживали, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, де вони проживають станом на теперішній час позивачу не відомо. Таким чином, позивач змушений сплачувати за відповідачів комунальні послуги та нести матеріальні витрати, формальна реєстрація відповідачів заважає позивачу оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, зазначивши, що 09 лютого 1999 року в будинку № 5 по вул. Кооперативній в м. Артемівську Донецької області, який на той час належав матері позивача ОСОБА_1 Раісі Петрівні, були зареєстровані його донька ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3. Після смерті матері позивач отримав право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності за законом. Проте, останні ніколи не проживали за вказаною адресою, нині позивачу не відомо де проживають відповідачі, ніякого звязку вони не підтримують, останній раз бачив доньку в 2005 році. При цьому, формальна реєстрація відповідачів ускладнюють позивачу можливість оформлення субсидії на сплату житлово-комунальних послуг.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином судовою повісткою, яка була направлена відповідно до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України на адресу за місцем їх останньої реєстрації, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в 2007 році він придбав будинок № 4а по вул. Кооперативній в м. Артемівську Донецької області, при цьому в будинку № 5 по вказаній вулиці проживає позивач з дружиною, його доньку ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 свідок ніколи не бачив з 2007 року.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з позивачем вони сусіди з 1988 року, коли свідок переїхав в будинок № 8 по вул. Кооперативній в м. Артемівську Донецькій області. Йому відомо, що позивач в будинку № 5 по вказаній вулиці проживає з дружиною, його доньку ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 свідок бачив декілька разів коли вони приходили в гості до позивача, але це було приблизно 7 років тому. Крім того, свідок пояснив, що відповідачі ніколи не проживали разом з позивачем в його будинку.
Вислухавши свідків та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з положеннями ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником будинку № 5 по вул. Кооперативній в місті Артемівську Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28квітня2006 року (а.с. 8), вказаний факт підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9 оборот).
Відповідно до довідки від 25 травня 2015 року, виданої головою квартального комітету № 1, в будинку № 5 по вул. Кооперативній в місті Артемівську Донецької області зареєстровані позивач ОСОБА_1 та члени його сімї: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, 29 листопад ІНФОРМАЦІЯ_2, - донька позивача, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).
Факт не проживання відповідачів у вищевказаному будинку з моменту реєстрації, а саме, з 09 лютого 1999 року, по теперішній час підтверджується довідкою-актом, складеною головою квартального комітету, та підписаною сусідами позивача (а.с. 7).
Добровільно відповідачі не бажають знятися з реєстрації, не несуть витрат по утриманню даної квартири.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника будинку, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником.
При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи вищевикладені докази, суд приходить до переконання, що позивач довів свої вимоги в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 5 по вулиці Кооперативній у місті Артемівську Донецької області, і вони підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання стосовно визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 5 по вулиці Кооперативній у місті Артемівську Донецької області, судом встановлено наступне.
Згідно даних Артемівського МВ ГУДМС України в Донецькій області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 40), те саме підтверджується відповіддю начальника Артемівського МВ ГУДМС України в Донецькій області № 36-7267 від 01 жовтня 2015 року, згідно якої ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою х 22 листопада 2013 року по теперішній час (а.с. 65).
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за іншою адресою суд приходить до висновку, що в даній частині позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись статтею 156 Житлового кодексу України, статтею 405 Цивільного кодексу України,статтями 3, 10, 11, 34, 35, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вулиця Кооперативна, будинок 5 в місті Артемівську Донецької області.
В задоволенні інших позовних вимог, в частині визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко