Номер провадження: 22-ц/785/7148/15
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.,

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про стягнення компенсації за невикористану відпустку та компенсації середнього заробітку за час затримки виплати компенсації, за апеляційною скаргою Міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Білгород-Дністровської міської ради на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2015 року, -

встановила:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом який в подальшому було уточнено до Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про стягнення з Центру на її користь невиплаченої частини компенсації за 37 днів невикористаних відпусток; стягнення з Центру середнього заробітку за весь час затримки виплат компенсації по день винесення рішення, та моральної шкоди у сумі 7000 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 01.08.2012 року по 30.04.2014 року вона працювала в Білгород-Дністровському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на посаді фахівця із соціальної роботи. Позивачка була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін та при звільненні з нею не було проведено повний розрахунок та не здійснено виплат усіх належних їй сум, у тому числі і грошової компенсації за 17 невикористаних днів додаткової відпустки та 20 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. При цьому їй не було виплачено середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, що є порушенням вимог ч.1 ст.117 КЗпП України.

19.07.2014 року на рахунок ОСОБА_2 була нарахована частина грошової компенсації за невикористані відпустки в сумі 1071 гривень, а друга частина компенсації в розмірі 700 гривень була нарахована 30.08.2014 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на користь позивачки кошти за невикористані 37 днів відпустки в розмірі 628,78 гривень.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 компенсацію за затримку здійснення розрахунку по всіх виплатах, права на отримання яких мала ОСОБА_2 на день звільнення, в розмірі 22 224 гривні 67 коп.

Стягнуто з Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Міський центр соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Білгород-Дністровської міської ради подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково в сумі 5680,80 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов у частині виплати компенсації за невикористані відпустки у сумі 628 грн. 78 коп., та компенсації за час затримки розрахунку у сумі 22224 грн. 67 коп., районний суд виходив з того, що середньоденний заробіток позивачки за період 12 місяців, що передували звільненню, складає 74 грн 33 коп. Ця сума була визначена судом на підставі розрахункових листів про нарахування і виплату позивачці заробітної плати за період роботи, які були надані суду першої інстанції та були ним дослідженні у ході судового розгляду справи у сукупності з іншими наданими учасниками процесу доказами.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повністю і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Рішення суду відповідає вимогам ст. 213,214 ЦПК України.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Білгород-Дністровської міської ради - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда