АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/447/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДмитренка М. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» про стягнення боргу, пені, інфляційних, 3% річних та 5% за договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 2013 року між ним та Комунальним підприємством «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» було укладено договір №1 про надання правової допомоги.

Пункт 1.1. договору передбачає, що адвокат зобов'язується надавати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта особисто, або через свого представника.

Згідно п.4.1. договору щомісячний гонорар адвоката визначається сторонами в розмірі 3600 грн.

Пунктом 4.4. договору визначено, що клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі 5% від загальної вартості позову, в якому клієнт був в ролі відповідача чи позивача, за умови позитивного вирішення такої справи для клієнта.

В порушення умов договору, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив отримані послуги, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 32 400 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг за період жовтень 2013 року - червень 2014 року.

Крім того, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 549, 625 ЦК України просив стягнути 3% річних в сумі 351,48 грн., інфляцію в розмірі 1761,42 грн., та пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ в сумі 1843,39 грн.

У відповідності до п.4.4. договору позивач просив стягнути винагороду в розмірі 5% від загальної вартості позовів, у справах по яким ухвалено наступні рішення: рішення Господарського суду Черкаської області від 24.01.2014 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2013 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.03.2014 року в сумі 11311,73 грн.

Вказував, що йому завдано моральної шкоди за приниження честі, гідності та ділової репутації, яку він оцінює в 2000 грн.

В ході розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 56 638,96 грн. з яких: 35 000 грн. - за надання правової допомоги, 3752,58 грн. - пені, 2871,41 грн. - інфляційних, 566,68 грн. - 3% річних, 11 311,73 грн. - 5% за п.п. 4.4. договору, 2000 грн. - моральної шкоди, та 566,38 грн. - судових витрат.

У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги на суму 1277,10 грн., яка передбачена п.п.4.4. договору в якості винагороди по судовому рішенню від 26.03.2014 року справа №22ц/793/624/14, з підстав відсутності доказів на підтвердження даної вимоги.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» на користь ОСОБА_6 заборгованість за надання правової допомоги в сумі 35000 грн., 3752,58 грн. пені, 2871,41 грн. інфляційних, 566,68 грн. 3% річних, 10 034,63 грн. 5% за п.п.4.4 договору та 566,39 грн. судового збору, а всього 52791,69 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, внаслідок неповного та необ'єктивного з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_6 та Комунальним підприємством «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» було укладено договір №1 про надання правової допомоги.

Пункт 1.1. договору передбачає, що адвокат зобов'язується надавати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта особисто, або через свого представника.

Згідно п.4.1. договору щомісячний гонорар адвоката визначається сторонами в розмірі 3600 грн.

Відповідно до актів прийому-передачі наданих послуг за період жовтень 2013 року - червень 2014 року (а.с.8-17) адвокат виконав, а клієнт прийняв, належним чином виконану роботу. Сторони погодили, що з підписаннями актів не мають однин до одного жодних вимог як майнового, так і не майнового характеру. Загальна сума послуг за наданими актами складає 32 400 грн.

Враховуючи наданий відповідачем доказ оплати послуг на 1000 грн. (а.с. 58), сума заборгованості складає 31 400 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості за надані адвокатом послуги не врахував відсутності акту виконаних робіт за липень 2014 року та помилково стягнув 35 000 грн., включивши 3600 грн. за липень 2014 року без підтвердження наданих послуг за даний час належними доказами.

Враховуючи наведене, сума заборгованості за надання правової допомоги підлягає до зменшення з 35000 грн. до 31 400 грн.

Згідно ст.ст. 546, 548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 549 ЦК України визначає поняття пені, як неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Зі змісту даних норм права вбачається, що відповідальність боржника у випадку невиконання або неналежного виконання грошового зобов'язання настає у випадках та у порядку передбаченому договором або законом.

Сторони у договорі №1 про надання правової допомоги не визначили розмір та порядок стягнення неустойки (пені, штрафу) за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов'язань.

Задовольняючи позовні вимоги по стягненню з відповідача на користь позивача пені в сумі 3752,58 грн., суд першої інстанції послався на положення ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Проте, у відповідності до преамбули даного закону суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Адвокат не являється юридичною особою та суб'єктом підприємницької діяльності, а тому дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» не розповсюджується на спірні правовідносини між позивачем та відповідачем.

Колегія суддів вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого зробив хибний висновок про стягнення пені з відповідача.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Згідно ч.2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку із заборгованістю по оплаті за виконану адвокатом роботу, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе по договору зобов'язань, вимоги щодо стягнення 3% річних та суми інфляційних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Проте, у відповідності до зменшення суми заборгованості за надані послуги підлягає до зменшення розмір інфляційних з 2871,41 грн. до 2505,60 грн., розмір 3 % річних з 566,48 грн. до 549,32 грн.

Пунктом 4.4. договору визначено, що клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі 5% від загальної вартості позову, в якому клієнт був в ролі відповідача чи позивача, за умови позитивного вирішення такої справи для клієнта.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам на підтвердження вимог про стягнення 5%, передбачених п.п.4.4. договору, внаслідок чого невірно визначив суму винагороди адвоката в розмірі 10 034,63 грн.

Пункт 4.4. договору передбачає винагороду адвоката в розмірі 5% від загальної вартості позову, лише у випадку позитивного вирішення справи для клієнта.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.01.2014 року задоволено частково позовні вимоги ПАТ «Черкаський асфальтобетонний завод» до КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», в частині стягнення 68 419 грн. 30 коп. відмовлено.

Колегія суддів вважає, що винагороду у розмірі 5%, встановлену п.п.4.4. договору необхідно вираховувати з суми в частині стягнення якої рішенням суду позивачу відмовлено.

Отже, за рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.01.2014 року з відповідача на користь адвоката підлягають до стягнення кошти в сумі 3420, 96 грн. (68419,30 х 0,05).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2013 року задоволено частково позов, в якому КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» виступав в якості відповідача. В частині стягнення 40 058,57 грн. позивачу відмовлено.

Отже, за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2013 року з відповідача на користь адвоката підлягають до стягнення кошти в сумі 2002, 93 грн. 3420, 96 грн. (40058,57х0,05).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини по справі, неправильно застосував норми матеріального права, неналежним чином перевірив докази по справі, внаслідок чого ухвалив передчасне та незаконне рішення, яке підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості за надані послуги, 3% річних, інфляційних та 5% за п.п.4.4.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 88 ЦПК України підлягає зміні розмір судового збору.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року - змінити.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» на користь ОСОБА_6 39977 грн. та судового збору 350 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :