Справа № 305/888/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

судді-доповідача: Куцина М. М.,

суддів: Бондаренка Ю. О., Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Марчишак Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 28 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 2011 року по березень 2013 року.

Від шлюбних відносин народилася дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження. На підставі рішення Рахівського районного суду від 15.03. 2012 року він зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02. 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В даний час позивач не має постійного місця роботи, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту та отримує компенсацію по догляду за інвалідом І групи. Розмір аліментів на сьогоднішній день становить 684 гривень, дана сума для нього є значною, і фактична виплата аліментів у такому розмірі ставить його в тяжке матеріальне становище. Крім того, на даний час він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, від якої вони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина на даний час ніде не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до 3 річного віку.

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст.192 СК України, просив у суді першої інстанції зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рахівського районного суду від 15.03. 2012 року, встановивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 310 гривень.

Рішення Рахівського районного суду від 28 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.03. 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, в твердій грошовій сумі - по 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції і оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оспорив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в частині визначення розміру зменшення аліментів у сумі 600 гривень, тобто просив зменшити розмір аліментів до 310 гривень.

Відповідач рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку не оспорила.

Представники позивача в суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції просить скасувати та поставити нове рішення , яким відмовити у позові ОСОБА_6.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов частково про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний та сімейний стан платника аліментів змінився і рівень його доходів має нерегулярний та мінливий характер, він звільнився з роботи і в даний час не працює, має дружину та одну неповнолітню доньку, яких необхідно утримувати, та може сплачувати аліменти у сумі 600 гривень.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлені наступні факти

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 03 серпня 2011 року по березень 2013 року, який між ними було розірвано. Від шлюбу народилася дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Рішенням Рахівського районного суду від 15.03. 2012 року позивача зобов'язано сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02. 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 24 вересня 2013 року, позивач ОСОБА_2 перебуває у повторному зареєстрованому шлюбові з ОСОБА_7. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 11,120).

Згідно з довідкою відділу ДВС Рахівського РУЮ, станом на 01.06. 2015 року заборгованість позивача ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дитини складає 8699,88 гривень.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Рахівської РДА від 7 травня 2015 року за №548, позивач перебуває на обліку управління соціального захисту населення та отримує компенсацію по догляду за інвалідом першої групи - ОСОБА_8 (а. с. 5).

Із довідки, виданої Верхньоводянською сільською радою Рахівського району Закарпатської області за №403 від 7 травня 2015 року, вбачається, що позивач ніде не працює, оскільки здійснює догляд за батьком - інвалідом першої групи (а.с. 8).

Із довідки, виданої поліклінічним відділенням Рахівської РЛ за №441 від 12 травня 2015 року вбачається, що сам позивач ОСОБА_2 потребує оперативного лікування (а.с. 6).

Актом обстеження матеріально - побутових умов позивача, затвердженого сільським головою с. В. Водяне Рахівського району від 12 травня 2015 року, стверджується факт того, що він проживає з дружиною і дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку його батьків за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.7).

У позивача немає на праві власності житла та земельної ділянки.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказує, як на підставу зменшення розміру аліментів, на погіршення його матеріального стану у зв'язку з наявністю інших утриманців, відсутність стабільного доходу.

Таким чином, безспірно встановлено і ніким не заперечується, що сімейне становище позивача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина від першого шлюбу змінилося, у нього в іншому шлюбі народилися донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка теж на даний час є малолітньою (ст. 31 ЦК України, ст. 6 ч. 2 СК України) і потребує утримання.

За приписами ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. При визначення розміру аліментів суд враховує, зокрема, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, а положення закону про те, що при визначенні аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є імперативним (ст. 182 ч. 1 п.п. 2-4, ч. 2, ст. ст. 183 ч. 1 СК України).

Відповідно до ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу платника аліментів або за заявою платника, або одержувача аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших утриманців, інші обставини, які мають значення для справи.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а враховуючи те, що в 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня - 1032 гривень, а з 1 вересня - 1167 грн., то розмір аліментів не повинен бути нижчим, ніж 309,60 - 350,10 гривень щомісячно.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зміни розміру аліментів та визначеним розміром зменшених аліментів, щодо встановленого рішенням Рахівського районного суду від 15 березня 2012 року, і на підставі правил ч.1 ст.192 СК України вважає, що місцевий суд вірно зменшив аліменти до 600 гривень у зв'язку із зміною (погіршенням) матеріального та сімейного стану платника аліментів, а саме: позивач вдруге одружився, і від даного шлюбу народилася дитина - дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, а також відповідач здійснює догляд за батьком - ОСОБА_8, інвалідом першої групи, він та його дружина не мають постійного місця роботи, дружина не в змозі працювати, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною й він сам потребує лікування.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: