У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого Василевича В.С.

суддів Малько О.С., Демянчук С.В.

при секретарі Шептицькій С.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 9 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 9 липня 2015 року у задоволенні позову у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач доводить про незаконність та необґрунтованість рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що умови договору суперечать ст. 1046 ЦК України та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Виходячи із змісту кредитного договору та правового аналізу його умов, визначення валюти кредитування в гривні із сплатою в еквіваленті дол. США по курсу на дату платежу є таким, що укладений для приховання договору в іноземній валюті.

Суд помилково послався на приписи ст.524, ст.533 ЦК України та дійшов поспішного висновку про те, що положення чинного законодавства не містять заборони визначення грошового еквівалента зобов»язання в іноземній валюті з урахуванням зміни її курсу.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються іншими нормами цього Кодексу, які є спеціальними і мають пріоритет у застосуванні.

По наведених підставах просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач доводить про законність та обґрунтованість рішення.

Зазначає, що посилання на неправильність застосування норм матеріального права є безпідставним.

Укладення кредитного договору відбулось з дотриманням норм матеріального права. Відповідно до п.1.3.1 Загальних умов кредитування позичальник сплачує платежі на повернення кредиту відповідно до виставлених позикодавцем рахунків у гривні з застосуванням обмінного курсу за безготівковими операціями.

Банку до еквівалентів платежів в іноземній валюті. Така умова договору не суперечить ст.524, та ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України та роз»ясненню, що міститься у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин».

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає також і про те, що оскаржуване рішення відповідає судовій практиці Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Просить про залишення рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів справи та як це встановлено судом першої інстанції, 5 березня 2013 року між сторонами у даній справі був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 107 481 грн. 65 коп., що еквівалентно 13 175 дол. США строком погашення 60 місяців під процентну ставку 9,90 (змінна) для придбання легкового автомобіля іноземного виробництва марки Seat.

Також в цей же день був укладений додатковий договір про надання кредиту у розмірі 28 451 грн., що еквівалентно 3 487, 50 дол. США для сплати страхових платежів.

Судом першої інстанції перевірялись законність укладення договорів. При їх укладенні були дотриманні вимоги ст.626, ст. 627, ст. 628 ЦК України.

В рішенні приведені мотиви відхилення доводів позивача про порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Волевиявлення позивача щодо укладення кредитного договору було вільним і цього не заперечив його представник.Всі умови кредитного договору виписані чітко.

Ч.2 ст.533 ЦК України встановлено, якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений законом або договором чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми закону, умови договору про погашення боргу в еквіваленті до іноземної валюти не суперечать закону, тому посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права не заслуговують на увагу.

Сторони у кредитному договорі передбачили подорожчання кредиту саме у такій формі.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 307, ст.308, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 9 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

головуючий Василевич В.С.

судді Демянчук С.В.

Малько О.С.