АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/15611/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13791/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання дій неправомірними та стягнення відсотків за користування коштами, матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено..

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків , неповернення грошових коштів в строк та моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Промєкономбанк» 6 листопада 2013 року укладено строковий договір банківського вкладу на суму - 173 000 грн. строком на 18 місяців з 6 листопада 2013 року по 6 травня 2015 року під 24,5 % річних. За час користування коштами банком було виплачено позивачу відсотки за користування ними та в подальшому, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації та ліквідації в банку, виконання його грошових зобов'язань було покладено на відповідача ПАТ «Фідобанк»

Зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти та отримав вклад із нарахованими відсотками, але не в повному обсязі, у зв'язку з чим, просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо невиконання грошових зобов'язань, отриманих у 22 серпня 14 року у Фонда; невиконанні умов договору, протиправного користування грошима, визнати неправомірну відмову відповідачу у сплаті частини невиплачених ПАТ «КБ «Промєкономбанк» відсотків за користування коштів с 22 серпня 2014 року в розмірі - 27 590 грн., визнати угодою відносини відповідача із фондом 22 серпня 2014 року, визнати відповідача винним в заволодінні грошима позивача, отаманих від Фонду та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі - 86 544 грн., грошові кошти збитків у подвійному розмірі - 173 088 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі - 86544 грн. та стягнути відсотки за користування коштами позивача в розмірі - 40 117,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт» № 1505-213 ДН/Ф на суму - 173 000 грн. строком на 18 місяців з 6 листопада 2013 року по 6 травня 2015 року під 24,5 % річних.

Позивач вніс грошові кошти в сумі - 173 000 грн. на рахунок банку, чим виконав свої договірні зобов'язання, а банк проводив виплату відсотків за користування коштами (а.с.9).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 5 вересня 2014 № 552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 8 вересня 2014 № 86 «Про початок процедури-ліквідації ПАТ «КБ «Промекономбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до д ПАТ «Фідобанк» з листами 18 вересня 2014 року, 14 листопада 2014 року, відповідно до яких останній неодноразово звертався до відповідача із вимогами про повернення коштів.

Згідно відповіді банку зазначено, що 22 серпня 2014 року уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Промекономбанк» було підписано з ПАТ «Фідобанк» договір про передачу частини активів та зобов'язань ПАТ «КБ «Промекономбанк», за яким відповідач абу усіх прав та обов'язків боржника перед вкладниками ПАТ «КБ «Проекономбанк» щодо повернення грошових коштів вкладників за договорами банківських рахунків, укладених у межах гарантованої суми.

Виконання ПАТ «Фідобанк» зобов'язань перед вкладниками здійснюватиметься на тих самих умовах, що існували на момент переходу таких зобов'язань.

Сторонами не заперечувалось те, що ПАТ «Фідобанк» виплатив позивачу в якості погашення зобов'язань ПАТ «КБ «Промєкономбанк» 213 117,63 грн., що також підтверджують копія квитанцій від травня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Вимогами статті 40 вказаного Закону передбачено, що Фонд відповідно до плану врегулювання забезпечує здійснення відчуження всіх або частини активів і всіх або частини зобов'язань неплатоспроможного банку із збереженням черговості згідно із статтею 52 цього Закону на користь приймаючого банку згідно з умовами, визначеними цією статтею та нормативно-правовими актами Фонду, на підставі позитивного висновку Національного банку України щодо фінансового стану приймаючого банку та його спроможності виконати зобов'язання перед вкладниками і кредиторами. Зобов'язання неплатоспроможного банку передаються приймаючому банку за їх балансовою вартістю (з можливістю виплати премії з боку покупця) на підставі договору про переведення боргу за реєстром договорів з відповідними кредиторами (вкладниками). Договір про переведення боргу укладається без необхідності отримання згоди кредиторів (вкладників). При цьому внесення змін до договорів з кредиторами (вкладниками) не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов'язків боржника перед відповідними кредиторами (вкладниками) неплатоспроможного банку. Передача прав грошової вимоги банку здійснюється на підставі договору про відступлення права вимоги за реєстром договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення. При цьому згода відповідних боржників не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов'язків кредитора щодо боржників, вимоги до яких передані відповідно до договору про відступлення права вимоги, разом із правами за договорами забезпечення таких вимог. Внесення змін до договорів з відповідними боржниками не вимагається.

Згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За ч.2 ст. 46 Закону передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку: строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

За ч. 3 ст. 46 Закону, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виплачено як депозитний внесок в розмірі 173 000 грн. так я нараховані відсотки в межах строку до введення ліквідації банку.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції у порушення норм процесуального права розглянуто справу у відсутність відповідача та без його заперечень на позовну заяву, оскільки ПАТ «Фідобанк» був належним чином повідомлений про розгляд справи та скористався своїми процесуальним правом на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо здійснення банком своїх обов'язків перед позивачем та виплати йому депозитного внеску у розмірі 173 000 грн. та нарахованих відсотків в межах строку до введення ліквідації банку.

Зазначена вище обставина підтверджується матеріалами справи, а саме копією квитанцій, датованих 7 та 8 травнем 2015 року (а.с. 24).

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді