УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,Дем'яносова М.В., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Рахівського району в інтересах Держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області до ОСОБА_6, Рахівської районної державної адміністрації, управління Держземагенства в Рахівському районі, Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції, третя особа - державний нотаріус Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І., про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державних актів про право приватної власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок у власність Держави, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_6 - ОСОБА_8, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Рахівського району в інтересах Держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - РДА), Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 17 листопада 2010 року розпорядженням голови Рахівської РДА дозволено викуп у власність ОСОБА_6 земельної ділянки несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,42 га, для іншого комерційного призначення (здійснення підприємницької діяльності у сфері туризму та активного відпочинку), що розташована на території Ясінянської селищної ради, за межами населеного пункту, на полонині «Драгобрат» Рахівського району Закарпатської області.

Надалі, розпорядженням голови Рахівської РДА від 11 січня 2011 року внесено зміни до пункту 3 розпорядження від 17 листопада 2010 року, доручено першому заступнику голови РДА Сабову В.Й. укласти від імені РДА договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки.

На підставі вищенаведених розпоряджень 14 січня 2011 року між Рахівською РДА та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким останній придбав земельну ділянку для іншого комерційного призначення (здійснення підприємницької діяльності у сфері туризму та активного відпочинку), яка складається з трьох частин; № 1 площею 0,0744 га, № 2 площею 0,3007 га, № 3 площею 0,0449 га.

На підставі цього договору купівлі-продажу ОСОБА_6 видано чотири державні акти про право власності на земельні ділянки, розташовані на полонині «Драгобрат», за межами населеного пункту смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області, для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03 серпня 2012 року було встановлено, що розпорядження голови Рахівської РДА від 17 листопада 2010 року та від 11 січня 2011 року прийняті поза межами його повноважень та з порушенням вимог ст. ст. 17, 122, 127 ЗК України.

Вказуючи на те, що спірними розпорядженнями порушуються інтереси Держави та територіальної громади, уточнивши позовні вимоги, прокурор просив суд скасувати розпорядження голови Рахівської РДА від 17 листопада 2010 року та від 11 січня 2011 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 січня 2011 року; визнати недійсними видані на підставі цих розпоряджень чотири державні акти про право власності на земельні ділянки, скасувати державні реєстрації земельних ділянок та повернути їх у власність Держави.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження голови Рахівської РДА від 17 листопада 2010 року «Про викуп земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту» та від 11 січня 2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 17 листопада 2010 року № 660».

Визнано недійсним та скасовано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 січня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Рахівського районного нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 1-59.

Скасовано державні акти про право власності на земельні ділянки, розташовані на полонині «Драгобрат», за межами населеного пункту смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області, видані ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення: від 20 жовтня 2011 року площею 0,0744 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,1000 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,0449 га.

Скасовано державні реєстрації земельних ділянок загальною площею 0,42 га, які згідно з державними актами від 20 жовтня 2011 року площею 0,0744 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,1000 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,0449 га, належать ОСОБА_6

Повернуто у власність Держави земельні ділянки загальною площею 0,42 га, вартістю 469 056 грн, які згідно з державними актами: від 20 жовтня 2011 року площею 0,0744 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,1000 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007 га, від 20 жовтня 2011 року площею 0,0449 га, належать ОСОБА_6 та розташовані на території Ясінянської селищної ради, полонина «Драгобрат», за межами населеного пункту, Рахівського району.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами встановлено, що 17 листопада 2010 року розпорядженням голови Рахівської РДА № 660 дозволено викуп у власність ОСОБА_6 земельної ділянки несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,42 га, для іншого комерційного призначення (здійснення підприємницької діяльності у сфері туризму та активного відпочинку), що розташована на території Ясінянської селищної ради, за межами населеного пункту, полонині «Драгобрат», Рахівського району, Закарпатської області.

Розпорядженням голови Рахівської РДА від 11 січня 2011 року внесено зміни до пункту 3 розпорядження від 17 листопада 2010 року, доручено першому заступнику голови РДА Сабову В.Й. укласти від імені РДА договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки.

На підставі вищенаведених розпоряджень 14 січня 2011 року між Рахівською РДА в особі першого заступника голови Рахівської РДА та громадянином ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав земельну ділянку для іншого комерційного призначення (здійснення підприємницької діяльності у сфері туризму та активного відпочинку), яка складається з трьох частин: № 1 площею 0,0744 га, № 2 площею 0,3007 га, № 3 площею 0,0449 га.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_6 видано чотири державні акти на право власності на земельні ділянки, розташовані на полонині «Драгобрат», за межами населеного пункту смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення: від 20 жовтня 2011 року площею 0,0744 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,1000 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007 га; від 20 жовтня 2011 року площею 0,0449 га.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03 серпня 2012 року було встановлено, що розпорядження голови Рахівської РДА від 17 листопада 2010 року та від 11 січня 2011 року прийняті поза межами його повноважень та з порушенням вимог ст. ст. 17, 122, 127 ЗК України.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок та інші.

Відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 ЗК України, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.18 ЗК України визначено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Статтями 19-20 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за своїм цільовим призначенням поділяються на різні категорії, зокрема: й землі рекреаційного призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради АРК, Ради міністрів АРК та органів місцевого самоврядування.

Так, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочину населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації (ст. ст. 50, 51 ЗК України).

Частиною 2 ст. 52 ЗК України визначено, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. При цьому, ч. ч. 3, 5 ст.122 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частиною 3, 4, 8 цієї статті, у власності або користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрації не утворена, для всіх потреб.

Згідно із ч. 9 ст. 149 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для несільськогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами 5-8 цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановив, що голова Рахівської РДА при прийнятті оскаржуваних розпоряджень вийшов за межі своїх повноважень, оскільки не був наділений правом передавати земельні ділянки із земель державної власності у власність громадянам за межами населеного пункту для здійсненні підприємницької діяльності, а тому ухвалив рішення у справі про скасування оскаржуваних розпоряджень.

З урахуванням вимог ст. 210 ЗК України суди дійшли також до висновків про обгрунтованість позову в частині недійсності оскаржуваного договору купівлі-продажу та необхідності скасування державних актів про право власності на землю, оскільки такі позовні вимоги є похідними.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи матеріали висновків районного та апеляційного судів про обґрунтованість позову не спростовують, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова І.М. Фаловська