АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 щодо забезпечення позову було задоволено.

Заборонено відключення житлового будинку АДРЕСА_1 від систем водопостачання та водовідведення.

В апеляційній скарзі КП «Дніпроводоканал», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року та відмовити в задоволенні клопотання щодо забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у вересні 2015 року до суду звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом до КП «Дніпроводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії та просили зобов'язати відповідача укласти з ними договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою житлового будинку по АДРЕСА_1.

Одночасно до суду надійшла і заява представника ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме здійснювати відключення об'єкту - житлового будинку по АДРЕСА_1 від систем водопостачання та водовідведення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4).

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де повинні бути зазначені мотиви із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Між тим, задовольняючи у повному обсязі вимоги заяви та застосовуючи зазначений вище вид забезпечення позову, суд названі норми закону, роз'яснення Верховного Суду України та обставини заявлених вимог залишив без уваги, не перевіривши її співмірності із заявленими вимогами, при цьому у своїй ухвалі не зазначив відповідних доказів і мотивів, із яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Не надано доказів на підтвердження таких відомостей і у заяві про забезпечення позову та не міститься їх в наданих апеляційному суду виділених матеріалах.

За таких обставин, ухвала, як постановлена з порушенням норм процесуального права та порядку, встановленого для вирішення такого питання, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року про забезпечення позову скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді