Справа №672/1010/15-ц
Провадження №2/672/320/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сакенова Ю.К.

секретаря Ратушняк Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2014 року помер ОСОБА_5, який приходиться рідним батьком відповідачу у справі. Відповідач є спадкоємцем першої черги на майно померлого, в силу вимог ст.1261 ЦК України. Він вчасно прийняв спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 із відповідною заявою, а частину спадщини вже оформив на праві приватної власності. Про викладені обставини свідчать матеріали заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_6 спадкової справи №159 за 2014 рік.

Спадкодавець довго та тяжко хворів з приводу гіпертонічної хвороби II ст. З ст. ризик високий, з 23.06.2014 року по 26.06.2014 року спадкодавець перебував у критично важкому стані у реанімаційному відділенні Городоцької ЦРЛ, де й помер.

Позивач проживала з ОСОБА_5 з 01.08.2005 року як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, доглядала та лікувала спадкодавця, похоронила його за християнським звичаєм, самостійно понесла відомі у звязку із цим витрати.

Відповідач не надавав жодної допомоги батькові при житті, коли той хворів, не брав жодної участі у похованні покійного.

Витрати на останнє, передсмертне лікування, підтверджені чеками аптеки та листом Городоцької ЦРЛ від 14.07.2015 року №441, склали 1645,23 грн. Витрати на похорон ОСОБА_5 склали 20684,75 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також 2000 грн. на правову допомогу.

Представник відповідача позов визнав частково і пояснив, що позивач спільно проживала із ОСОБА_5 і тому відповідно до ст.75 СК України повинна була нести витрати на його лікування. Тому вимоги про відшкодування витрат на лікування спадкодавця відповідач не визнає. Що стосується витрат на поховання спадкодавця, то відповідач визнає частково ці вимоги позивача на суму 675,77 грн. При цьому відповідачем проведено розрахунок на поховання особи відповідно до постанови правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №45 від 03.10.2008 року «Про витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2014 року помер ОСОБА_5, який приходиться рідним батьком відповідачу у справі. Відповідач є спадкоємцем першої черги на майно померлого, в силу вимог ст.1261 ЦК України. Він вчасно прийняв спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 із відповідною заявою, а частину спадщини вже оформив на праві приватної власності. Про викладені обставини свідчать матеріали заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_6 спадкової справи №159 за 2014 рік.

З 23.06.2014 року по 26.06.2014 року спадкодавець перебував у критично важкому стані у реанімаційному відділенні Городоцької ЦРЛ, де й помер.

Позивач проживала з ОСОБА_5 з 01.08.2005 року по день його смерті як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, що встановлено рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 30.06.2015 року, доглядала та лікувала спадкодавця, похоронила його за християнським звичаєм, самостійно понесла у звязку із цим витрати, що підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до вимог ч.1 ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідач не надавав допомоги батькові при житті, коли той хворів, не брав участі у похованні покійного.

Витрати позивача на останнє, передсмертне лікування спадкодавця, підтверджені чеками аптеки та листом Городоцької ЦРЛ від 14.07.2015 року №441, склали 1645,23 грн., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки хоча ОСОБА_3 і проживала разом із ОСОБА_5, однак вона не є спадкоємцем покійного, тому вона відноситься до інших осіб, які мають право на компенсацію від спадкоємця витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Витрати на поховання ОСОБА_5 становлять 15045,04 грн., які складаються з наступного: 1149 грн. відповідно до накладної №415 від 25.06.2014 року; 1597 грн. відповідно до товарного чеку від 26.06.2014 року; 1105,5 грн. відповідно до накладної від 26.06.2015 року; 1638 грн. відповідно до накладної від 26.06.2014 року; 11479 грн. поминальний обід, відповідно до рахунку п/п ОСОБА_11; 377 грн. відповідно до накладної №48 від 26.06.2014 року; відспівування покійного за участю священика 800 грн., підготовка могили - 500 грн., свічки 289 грн. Всього 18934,50 грн. Від цієї суми слід відняти 3889,46 грн., які позивач отримала у вигляді одноразової допомоги на поховання спадкодавця, що підтверджується повідомленням управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі від 21.08.2015 року.

Суд не приймає до уваги витрати позивача в сумі 95 грн. на придбання олії та маргарину, 1071 грн. вина «Кагор» та 564,25 грн. хліб, печиво, конфетки, оскільки ці витрати не підтверджені належними платіжними документами.

Суд відхиляє розрахунок відповідача на поховання ОСОБА_5, проведений на підставі постанови правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №45 від 03.10.2008 року «Про витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», оскільки спадкодавець помер не від нещасного випадку на виробництві і не від професійного захворювання.

Також суд відхиляє вимоги позивача про відшкодування 2000 грн. витрат на правову допомогу. Так відповідно до п.48 Постанови ПВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача надала суду лише платіжну квитанцію про отримання від ОСОБА_3 2000 грн. за правову допомогу. При цьому у даній квитанції відсутній підпис ОСОБА_3, а також до неї не додано розрахунку вказаних витрат, що стало підставою для відмови у задоволенні цих вимог.

Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.1232, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1645,23 грн. витрат на лікування ОСОБА_5, 15045,04 грн. витрат на його поховання та судові витрати по справі в сумі 243,6 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя