Справа №498/1252/15-ц
Провадження по справі №2/498/409/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. ОСОБА_2 області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2015 року, позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем з 13 грудня 2011 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що з березня 2014 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились, на даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким 01 липня 2015 року у них народилась дочка ОСОБА_6. Просить розірвати її шлюб з відповідачем, на примирення не згодна, так як це суперечить її інтересам.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мунтяну».

Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу з ОСОБА_3 згоден. Просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу дитина залишились проживати з позивачкою.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85.

Від спільного життя мають неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з березня 2014 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Мунтяну», про що зазначила в позові.

На підставі ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що між сторонами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати малолітню дитину з матір'ю.

Частина 3 ст.115 Сімейного Кодексу України регламентує документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь позивачки ОСОБА_3.

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Ломака) та ОСОБА_4, зареєстрований 13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі іменувати прізвищем «Мунтяну».

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь ОСОБА_3.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу ДРАЦС реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук

Рішення набрало законної сили 23 листопада 2015 року.

Суддя О.Л.Ткачук