Справа № 438/366/15-ц
Номер провадження № 2-р/438/2/15
У Х В А Л А

02 жовтня 2015 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого - судді: Посисень Л.М.

при секретарі: Дробчак Г.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі заяву представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2, вона ж і представник третьої особи ОСОБА_3, про роз"яснення рішення Бориславського міського суду від 15.11.2012 року для поновлення прав спадкоємців переселеної родини у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 листопада 2012 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років

та

Визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В решті позову: про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №983/32 від 20.12.1949 року;

про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок № 4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири;

про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті;

про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок №4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років - відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2, вона ж представник і третьої особи ОСОБА_3, звернулася у суд із заявою про роз»яснення рішення Бориславського міського суду від 15.11.2012 року для поновлення прав спадкоємців переселеної родини в якій просить роз'яснити нотаріусу та державному виконавцю резолютивну частину рішення 15.11.2012р. в частині задоволення позову, а саме вимоги зобов»язального характеру, у справі № 2-42/2011р. визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963р. домоволодіння по вул.Ясна, 2 м.Борислава (був підроблений) укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яке набрало законної сили і яким методом і хто має виконати рішення суду від 15.11.2012р. - з мотивованим обґрунтуванням з посилання на законодавство та спосіб виконання.

Покликаючись в заяві на те, що 15.11.2012р. Бориславським міським судом було прийнято рішення по справі №2-42/2011р. визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963р. домоволодіння по вул.Ясна,2 м.Борислава (був підроблений), укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яке набрало законної сили.

В 1949 - 1963р. домоволодіння отримане на законних підставах, Рішенням ВК Бориславської міської ради від 20.12.1949р. №983/38 закріплено будинок за №4 по вул.Ясна м.Борислава за головою сім»ї переселенцем 1945р. з ОСОБА_10 ОСОБА_11 з дітьми, згідно опису майна залишеного в Польщі, згідно Міждержавної угоди 09.09.1944р. яка стала частиною законодавства України і яка чомусь в повному об»ємі не виконана договірною стороною УРСР Україною в повному обсязі? (уповноваженим).

На підставі підробленого та визнаного судом 15.11.2012р. Бориславським міським судом у справі № 2-42/2011р. визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963р. було державним нотаріусом видано другий завідомо незаконний договір від 21.04.1969р. на підставі якого протиправно відбулася реєстрація права власності на ціле домоволодіння, доказ є витяг з реєстру прав власності на нерухоме маймо від 02.07.2009р. № витягу 23184418 та рєстраційний № 27685078 (на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.1987р. р.№ 1842 на ОСОБА_12 (викрадене майно членів переселеної родини внаслідок вчинення державними службовцями завідомо незаконних дій в інтересах третіх осіб, а саме створено конфлікт інтересів, який призвів до порушення прав та законних інтересів членів переселеної родини ОСОБА_10, що призвело до судової тяганини смерті 7 членів родини)

На підставі визнаного судом недісним договору дарування від 05.04.1963р. був складений, завідомо незаконний договір дарування 21.04.1969р., (які підлягають скасуванню як протиправні правовстановлюючі документи), в тому числі договір дарування між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 та у протиправний спосіб проведено реєстрацію права власності на домоволодіння КП ОСОБА_14 та ЕО.

Доказом є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.07.2009р. № витягу 23184418 та реєстраційний № 27685078 (на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 13.09.1987р.р. №1842 на ОСОБА_15.

Однак, у рішенні суду від 15.11.2012р., відсутні вказівки зобов»язального характеру і суд умисно чи помилково, не видає виконавчого листа, а державний нотаріус і державний виконавець ДВС м. Борислава не розуміють, як виконати рішення суду і хто в Україні має право виконати рішення суду у законний спосіб, державний нотаріус та державний виконавець стверджують, що дане рішення 15.11.2012р. неграмотне, неправильне і не зобовязального характеру і немає виконавчого листа тому вони його виконати не можуть.

Статтею 221 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказане вище рішення є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963р., які саме вимоги необхідно усунути, і хто його має скасувати і у який спосіб (нотаріус який його прийняв, чи хто інший?) як наслідок права членів переселеної родини порушені до даного часу і рішення суду не виконується. Суд не вказав спосіб виконання - не вказав норму закону в порядку якого повинно виконуватися дане рішення

Відповідно до ст. 6 Конвенції ... виконання рішення суду є частиною судовою провадження, Європейський суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є 1 та 2 стадіями у загальному провадженні див. рішення у справі Скордіно проти Італії №1-ВП (36813/97, п.197) таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом див. рішення у справі Сіка проти Словаччини» № 2132/02, гі.п. 2427 від 13.06.2006р. п.п. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011р.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється МЮ України спільно з відповідними ЦОВ влади які забезпечують їх ведення.

Постанова Пленуму ВС України 18.12.2009р. № 14

1. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК) (1618-15 ).

2. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України 254к/96-ВР ) прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній праві (частина перша статті 213 ЦПК) 1618-15).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК 1618-15). вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК (1618-15), а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не регульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Ст. 213 ЦПК України Законність і обґрунтованість рішення суду

1. Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. 2. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. 3. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 заяву про роз»яснення рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15.11.2012 року підтримали.

В обґрунтування заяви вказали на аналогічні обставини, які викладені в заяві.

Третя особа ОСОБА_3 /ОСОБА_10/ Є.І. також у своєму клопотанні від 20.04.2015 просить роз»яснити нотаріусу та ДВС порядок укладання договору дарування і порядок скасування договору дарування 05.04.1963 року і виконання судового рішення від 15.11.2012 року, яким визнано договір дарування незаконним та 02.10.2015 року подала суду письмове клопотання, в якому зазначила, що просить роз»яснити ухвалу /рішення/; 15.11.2012 р. не розглянуто всі позовні вимоги; влада Польщі і України зробила злочин проти їхньої родини, забрала все їхнє майно, землю, ліси, нафту, газ і чинять репресії, терор над їхньою родиною з 1945 року, дивіться електронну петицію, виконати міждержавну угоду 09.09.1944 р. та просить суд поновити їхні права, не чекаючи їхньої смерті.

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, пояснення третьої особи ОСОБА_3 /ОСОБА_10/ Є.І., оцінивши надані документи, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає..

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 листопада 2012 року у цивільній справі №2-42/2011; 2/1301/22/2012 є зрозумілим, а роз»яснення процедури виконання рішення суду від 15.11.2012 року, не передбачено ст.221 ЦПК України.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.221 ЦПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2, вона ж і представник третьої особи ОСОБА_3 про роз"яснення рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15.11.2012 року у справі №2-42/2011; 2/1301/22/2012 - в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному Суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

С У Д Д Я: