Справа № 541/1981/15-ц
Номер провадження 2/541/935/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гриб М.В.

при секретарі Непокупній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири,-

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги він обґрунтовував тим, що 02.10.2014 року померла його дружина, ОСОБА_3, яка за свого життя заповідала свою квартиру АДРЕСА_1, відповідачці ОСОБА_2 Оскільки на момент смерті його дружини він був непрацездатним, то незалежно від змісту заповіту він має право на обовязкову долю у спадщині, яка складає ? частину, згаданої квартири.

Зважаючи на те, що відповідачка заперечує таке його право то він просив суд визнати за ним право власності на згадану квартиру.

В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просив визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування обовязкової частки після своєї дружини, ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково і просила зменшити розмір обовязкової частки позивача з ? до 1/10 частини. Вказане прохання вона обґрунтовувала тим, що спірна квартира дісталася спадкодавцю від її батька, який бажав, щоб вся квартира належала тільки їй (відповідачці по справі), а позивач для набуття права на згадану квартиру не доклав жодних зусиль. Також позивачка посилалася на те, що набуття права позивача на будь-яку частку в спірній квартирі не відповідає дійсній волі спадкодавця, оскільки остання заповідала всю квартиру тільки їй.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, вважає позов підлягаючим до задоволення із наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу права на спадщину, а тому при вирішенні спору суд застосовує норми Книги шостої ЦК України, що регулює вказані правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом ввстановлено, що 02.10. 2014 року в м. Миргороді померла ОСОБА_3(а.с.7), яка згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.12) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2004 року (а.с.10-11) була одноособовим власником квартири АДРЕСА_2.

За свого життя, а саме 04 травня 2011 року, ОСОБА_3 повністю заповідала згадану квартиру ОСОБА_4, відповідачці по справі, з наданням права довічного проживання в ній ОСОБА_1, позивачу по справі (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) на момент смерті ОСОБА_3 досяг пенсійного віку, а отже на час відкриття спадщини був непрацездатним за віком.

Згідно копії свідоцтва про одруження на а.с.5, на момент смерті спадкодавця позивач перебував з нею в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2011 року.

Відповідно ст. 1241 ч.1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Копіями заяв на а.с.25, 35 підтверджується, що сторони прийняли спадщину після ОСОБА_3 шляхом подання нотаріусу відповідних заяв в строки, визначені ст. 1270 ЦК України.

Із копії спадкової справи після померлої ОСОБА_3 на а.с. 24-27 вбачається, що в разі спадкування за законом прав померлої, позивач мав би право на спадкування всієї спірної квартири, як єдиний спадкоємець за законом. А тому, з огляду на те, що спірну квартиру спадкоємець повністю заповідала відповідачці ОСОБА_5, обовязкова доля позивача в ній згідно ст. 1241 ч.1 ЦК України складає ? частину.

На виконання вимог ст. 60 ЦПК України, відповідачка не надала належних та допустимих доказів щодо наявності обставин, які мають значення для вирішення питання про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині. Більше того, відповідачка в судовому засіданні підтверджувала, що позивач проживав у спірній квартирі разом із спадкодавцем з 2011 року і не заперечувала того, що останній приймав участь у її похованні.

Тому позовні вимоги позивача суд вважає доведеними і підлягаючими до задоволення.

Посилання відповідачки на те, що за волею її батька згадана квартира, повинна належати тільки їй, суд не може прийняти до уваги, оскільки предметом спору є майнові прва ОСОБА_3, а не права батька відповідачки.

Суд не може прийняти до уваги також і посилання позивачки на те, що за волею спадкодавця спірне майно повинно належати тільки їй, оскільки право позивача на обовязкову долю в спадковому майні передбачено законом, незалежно від волі спадкодавця.

За викладених обставин суд вважає необхідним визнати право власності позивача на ? частину спірної квартири, повністю задовольнивши його позовні вимоги.

Тому, керуючись ст. ст. 10, 11, 208, 209, 210,214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233, 1241,1242,1268,1269,1270 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири №12 у житловому будинку № 189 по вул. Гоголя в м. Миргороді Полтавської області в порядку спадкування обовязкової частки у спадщині після ОСОБА_3, яка померла 02 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Миргородський міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6