Справа № 667/1173/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року 20 лютого 2015 р. Комсомольський районний суд м. Херсона у складі головуючого судді Мусулевського Я.А. при секретарі Труновій Н.С. розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення суду,

встановив:

26 травня 2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про примусове виселення. Даним рішенням були задоволенні вимоги позивача. Рішення набрало законної сили та знаходиться на примусовому виконанні.

Заявники звернулися до суду із заявою про відстрочку виконання вказаного рішення до втрати чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Заявники вважають, що дія даного закону розповсюджуються й на виселення мешканців з майна наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

В судовому засіданні представник заявників просив заяву задовольнити, вважав обставини зазначені в заяві винятковими та такими, що дають право на відстрочку виконання рішення суду до моменту втрати чинності вказаного Закону.

Представник банку заперечував проти задоволення даної заяви.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин, які дають можливість відстрочити виконання рішення суду.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 травня 2014 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.08.2014 року, було вирішено виселити ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з житлового будинку № 2-б по пров. Мостовому в с. Комишани м. Херсона. На виконання рішення відкрите виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. З роз'яснень, наданих в п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»вбачається, що відповідно до ст.217 ЦПК України визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У разі задоволення заяви в ухвалі суду, крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК, зазначається строк дії відстрочки (розстрочки), а при наданні розстрочки, крім того, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми. Межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно положень ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, кім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів дано в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

Відповідно до цих роз'яснень, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Стягнення на предмет іпотеки являється забезпеченням виконанням зобов'язання, тобто цивільно-правовою відповідальністю особи у випадку не виконання зобов'язань за основним зобов'язанням (кредитним договором), а відповідно дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ має зворотню дію в часі і мораторій також поширюється на вимогу про стягнення на предмет іпотеки згідно з рішення суду від 22 жовтня 2013 року.

Згідно ч.4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до Розділу V Закону України «Про іпотеку», задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки включає в себе, поміж іншого, такі складові: звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців, реалізація предмета іпотеки.

Правовідносини пов'язані з виселенням, є похідними від передбаченої Законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і підлягають застосуванню на стадії примусового виконання судового рішення.

Тобто процес виселення мешканців з предмета іпотеки, в тому числі й ухвалення судом відповідного рішення, є однією з обов'язкових умов примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухоме житлового майна, а тому в даному випадку Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на правовідносини, що виселення з предмету іпотеки.

Так, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.05.2014 року встановлено, що 26 квітня 2006 року ПАТ КБ «Приват Банк» уклав з ОСОБА_7 кредитний договір № HECFGK00001659, де банк надав останньому кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 22558,00 доларів США строком до 26.04.2021 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання кредитного договору 26.04.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_6 був укладений іпотечний договір, згідно з умовами вказаного договору відповідач в забезпечення виконання умов кредитного договору передав позивачу у іпотеку належний відповідачу житловий будинок загальною площею 59,90 кв.м., який розташований за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, пров. Мостовий, 2-б (що належить відповідачу на праві власності відповідно до договору купівлі продажу). Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.06.2008 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а сааме на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, пров. Мостовий, 2-б та належить відповідачу ОСОБА_6, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача ОСОБА_6 договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем. Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» прийняв рішення про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки та повідомив відповідача ОСОБА_6 про необхідність виселення з даного будинку.

Встановлені обставини судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України.

Разом із тим із матеріалів справи, судом встановлено, що кредитні кошти за кредитним договором від 26.04.2006 № HECFGK00001659, призначені для використання на споживчі потреби; нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Херсон, провул. Мостовий, 2-б є загальною площею 59,9 кв.м.; таке нерухоме житлове майно є постійним місцем проживання заявників, іншого житлового приміщення у власності позичальника не має.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що заява про відстрочку виконання рішення апеляційної інстанції від 26.05.2014 обгрунтована, оскільки примусове виселення з житлового приміщення, у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» неможливе, адже, таке приміщення було предметом забезпечення зобовязань за споживчим кредитом наданого у іноземній валюті, а тому чинність такого Закону є тією встановленою винятковою обставиною, що утруднює виконання рішення суду, у відповідності до ст.373 ЦПК України, а тому заяву необхідно задовольнити у повному обсязі відстрочити виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.05.2014 року до втрати чинності вищевказаного Закону.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.373 ЦПК України та керуючись ст.ст.208, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву про відстрочку виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.05.2014 року задовольнити повністю.

Виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.05.2014 року про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з житлового будинку № 2-б по пров. Мостовому в с. Комишани м. Херсона відстрочити до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я.А. Мусулевський