АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6605/15 Головуючий 1 інст. - Лазарєв А.В.
Справа № 642/5245/15-ц Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу (виділений матеріал) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного володіння, -

встановила:

19.06.2015 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного володіння, у якому просила поновити її права, як власника, на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, посилаючись на те, що відповідач може розпорядитися вказаною квартирою, чим може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного володіння - задоволена. З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, на підставі свідоцтва, виданого Попляк О.С., приватним нотаріусом ХМНО 21.03.2012 року, реєстр № 479.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року, скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд не взяв до уваги що позивачем не було надано жодних доказів як в обґрунтування своїх позовних вимог, так і в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно. Суд посилався на документи, що не мають юридичного значення, оскільки позивачем були надані хибні, та не чинні документи. Ухвала постановлена без зазначення жодних обставин, що підтверджувалися б належними та допустимими засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 5 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавств при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимога.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, а на теперішній час з квітня 2015 року належить ОСОБА_1. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчився, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши при цьому обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, беручі до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Посилання відповідача на ту обставину, що зміна власника жилого приміщення є підставою для відмови у задоволені заяви про забезпечення позову, не заслуговує на увагу.

Тобто, судом першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову дотримані вимоги процесуального законодавства та роз'яснення законодавства, які містяться в п.п. 2, 3, 4, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Наведені в апеляційній скарзі доводи не містять підстав для скасування чи зміни постановленої у справі ухвали.

Керуючись, ч. 1, 3 ст. 151, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 5 ст. 153, ст. 307, ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст. 324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: