Справа № 489/4681/15-ц
Номер провадження 2/489/2231/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - служба у справах дітей Адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про відібрання малолітнього у матері без позбавлення батьківських прав,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітнього ОСОБА_3. Дитина проживає разом із матір'ю. Дитина двічі перебувала на обліку за категорією: проживання дитини у сім'ї, в якій батьки або особи їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Зазначають, що дитина потребує систематичних медичних процедур, ситуація яка склалась загрожує життю дитини.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд відібрати малолітнього у матері без позбавлення її батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Прокурор Кривда Т. В. в судовому засіданні вказала, що позов підлягає задоволенню

Представник третьої особи підтримала позовні вимоги.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, відповідач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація дитини в органах ДРАЦС була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно з довідкою ЖЕК "Південь" від 26.12.2013 за № 7208 малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з листом комунального закладу ММР "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" від 04.03.2014 у вересні малолітній зростав та розвивався незадовільно. З 02.02.2012 знаходився на стаціонарному лікуванні в МДЛ №2. Щеплений з порушенням календарного графіку. Неодноразово викликався на прийом, але мати з дитиною не з'являлась.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради від 09.07.2015 № 1533/02.02.01-22/22/14/15 виходячи з інтересів дитини вирішено за доцільне відібрати малолітнього у матері без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Пунктами 2-5 ст. 164 СК України передбачені підстави для позбавлення батьківських прав, які згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 СК України можуть слугувати підставами відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Зокрема, це ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманія батьків а також випадки, коли батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 16 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 20.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Так, з листа Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 25.01.2014 за № 47, вбачається що фахівцями центру здійснювалися відвідування сім'ї відповідача за адресою проживання, під час яких встановлено, що умови проживання сім'ї незадовільні - через заборгованість газопостачання у будинку припинено, санітарно-гігієнічні умови порушені, мати має соціально-небезпечну хворобу, недостатню увагу приділяє власному здоров'ю та дитини.

Відповідно до Листа Служби у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 19.03.2014 фахівцями служби здійснювалися відвідування сім'ї відповідача за адресою проживання, але двері будинку ніхто не відчинив. Також було запропоновано матері влаштувати дитину до Будинку Дитини, проте остання категорично відмовилася.

Згідно акту обстеження умов проживання від 23.07.2014 в будинку відповідача відключений газ через заборгованість, з відповідачем проведена профілактично-роз'яснювальна бесіда, попереджена про адміністративну відповідальність за ст. 184 КУпАП.

29.08.2014 в Акті обстеження умов проживання вказано, що умови проживання не створені, мати неналежним чином виконує батьківські обов'язки.

У Листі Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 25.01.2014 за № 13/6 від 01.07.2015 відповідач не відреагувала на прохання центру з'явитися, що свідчить про відсутність мотивації жінки до вирішення існуючих проблем.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 05.02.2015 мати з дитиною за вказаною адресою не проживають. У будинку відключенні газ та світло.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку наявні підстави для висновку про не виконання та свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків стосовно свого малолітнього сина. Всі письмові пояснення відповідача, яка неодноразово давала їх, зокрема працівникам служби у справах дітей не були нею виконанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

В судовому засіданні зясовано, що дитина фактично у матері відібрана. Відповідно до ч. 2 ст. 170 СК україни у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Враховуючи те, що дитина перебуває на утриманні в Комунальному закладі "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради на його користь необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про відібрання малолітнього у матері без позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Відібрати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передати дитину Органу опіки та піклування - виконавчому комітету Миколаївської міської ради для влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., паспорт НОМЕР_2, виданий 08 квітня 2006 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області на користь Комунального закладу "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв