Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та упущеної вигоди, заподіяних у результаті дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та упущеної вигоди, заподіяних у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначав, що з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода у результаті якої належний йому автомобіль «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, чим заподіяно матеріальну шкоду, яка частково була відшкодована страховим відшкодуванням в розмірі 17 745 грн 51 коп.

Крім того, на місці дорожньо-транспортної пригоди відповідач власноруч написав розписку, згідно якої зобов'язався відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 30 000 грн, проте в подальшому відмовився від плати вказаної суми, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 16 633 грн 73 коп на відшкодування матеріальної шкоди, 5 500 грн збитків у формі упущеної вигоди та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС»).

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 13 058 грн 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 250 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свою вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення суду зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844290/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; та згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844269/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1>, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1067/ed_2014_12_23/pravo1/T041961.html?pravo=1> у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_681/ed_2014_12_23/pravo1/T041961.html?pravo=1> у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку передбаченому законодавством.

За правилами ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_663/ed_2014_12_23/pravo1/T041961.html?pravo=1> розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Статтею 1194 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844297/ed_2015_07_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1823/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Судом установлено, що 31 жовтня 2014 року з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «ЗАЗ-1102» д.н. НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, відповідач допустив порушення правил дорожнього руху й здійснив зіткнення з належним на праві власності позивачу автомобілем марки «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_1, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Згідно експертного висновку про оцінку майна № 08759-34 від 11 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 29 554 грн 31 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «СГ «ТАС» згідно поліса № АС 3492851 від 02 листопада 2013 року. Страхова сума ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, спричинену майну становить 50 000 грн.

На підставі поданої ОСОБА_1 заяви та доданих до неї документів ПАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу суму страхового відшкодування, яка відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_681/ed_2014_12_23/pravo1/T041961.html?pravo=1> була зменшена з урахуванням зносу, а також суми франшизи в розмірі 17 745 грн 51 коп.

Із вказаною сумою страхового відшкодування ОСОБА_1 повністю погодився, будь-яких інших претензій матеріального характеру до страхової компанії не заявляв.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача суми франшизи, оскільки сума коштів, які просить стягнути на свою користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди не є різницею між сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою страховою компанією сумою страхового відшкодування, яка не перевищує вказаний у полісі ліміт відповідальності.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди немає, оскільки висновки суду щодо часткового задоволення позову та стягнення на користь позивача суми франшизи зроблені вірно.

Разом з тим не можна погодитися з висновками суду апеляційної інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 23, 1167 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2009_02_27/pravo1/VS95027.html?pravo=1> роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судами достовірно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем «ЗАЗ-1102» д.н. НОМЕР_2 та допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним на праві власності позивачу автомобілем марки «Шевролет-Авео», д.н. НОМЕР_1, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. ст. 23 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843054/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 1167 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844270/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> у розмірі 1 000 грн, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що з боку відповідача позивачу завдано моральних страждань, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень, що призвело до порушення нормальних життєвих устоїв як позивача, так і його сім'ї, а відтак правильно врахувавши характер дорожньо-транспортної пригоди та вимушені зміни у житті позивача вірно визначив розмір морального відшкодування, при цьому виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

З наведеного убачається, що рішення апеляційного суду у вказаній частині не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року підлягає скасуванню в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, із залишенням в цій частині в силі рішення суду Шполянського районного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року.

В іншій частині рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди скасувати й залишити в силі в цій частині рішення суду Шполянського районного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року.

В іншій частині рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко