Справа № 626/250/15-ц
Провадження № 2/626/191/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.03.2015 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.

при секретарі Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування документу з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про витребування документу - оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР №0095749, розміром 6,58 умовних кадастрових одиниць, виданого на ім'я померлої ОСОБА_3, з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх вимог та пояснень в судовому засіданні, позивач зазначав, що він, як спадкоємець за законом після ОСОБА_3 отримав у відділі держкомагенства у Красноградському районі вказаний сертифікат замість неї 03.04.2000 року. У 2002 році вказаний сертифікат він добровільно передав своїй сестрі ОСОБА_2, однак на даний час посилаючись на те, що відповідач утримує вказаний правовстановлюючий документ незаконно, позивач просив суд його віндикаційний позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені в позові.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала оскільки вона його повернути не має можливості, в зв'язку з відсутністю у неї вказаного сертифікату, в зв'язку з чим пояснила, що у 2012 році ОСОБА_1 добровільно передав вищезазначений сертифікат їй і їх сестрі ОСОБА_4 і він дійсно знаходився у неї. В кінці 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, в свою чергу вона та їх сестра ОСОБА_4 звернулися з зустрічним аналогічним позовом до суду. Рішенням Красноградського районного суду від 06.09.2013 року в задоволенні позовів, як ОСОБА_1 так і їх зустрічного позову з сестрою було відмовлено. Через деякий час після постановлення вказаного рішення по справі вона передала вказаний сертифікат своїй сестрі ОСОБА_4 і він зберігався у неї. В жовтні 2013 року ОСОБА_4 померла, після її смерті вказаний сертифікат знайдений не був, де зараз знаходиться вказаний сертифікат їй не відомо.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В судовому засіданні встановлено, що вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння стосується не майна, визначення якого міститься в статті 190 ЦК України, а документу - оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР №0095749, розміром 6,58 умовних кадастрових одиниць, виданого на ім'я померлої ОСОБА_3, що посвідчує тільки право особи на майно - земельну ділянку.

Крім того, з вказаною позовною вимогою може звернутись лише власник майна, а позивач ОСОБА_1 не є власником як самої земельної ділянки, так і відповідного документу - сертифікату, що посвідчує лише право на цю земельну ділянку.

Поряд з цим той факт, що оригінал сертифікату, на момент постановлення попереднього рішення Красноградським районним судом, станом на 06.09.2013 року знаходився у відповідачки ОСОБА_2, сторонами не заперечується.

При цьому на час розгляду даного позову про витребування оригіналу сертифікату, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вказаний документ на даний час перебуває у саме відповідачки ОСОБА_2, не надано таких доказів і самим позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні, оскільки відповідач вказаний факт заперечує, а протилежного в судовому засіданні не доведено.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положенням ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60-61, 209, 212-215 ЦПК України, 190, 387 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування документу з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дудченко В.О.