Провадження № 22ц/790/1696/15 Головуючий 1-ї інст. - Гайдук Л.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі відділення «Покровське» ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним пункту 2 кредитного договору, зобов'язання здійснити перерахунок та вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним п. 2 кредитного договору № ML 702/639/2008 від 08 лютого 2008 року укладеного між ОСОБА_1. та ПАТ «ОТП Банк» в частині надання кредиту в іноземній валюті в розмірі 53000 доларів США; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок наданого кредиту та раніше здійснених платежів відповідачем у доларах США на гривню за курсом на дату видачі кредиту та дати здійснення платежів за ставкою 4,49% річних +FIDR, надати новий графік платежів; зобов'язати відповідача приймати від ОСОБА_1 платежі у гривні під 4,49% річних +FIDR згідно умов кредитного договору від 08 лютого 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08 лютого 2008 року між нею та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 53 000 доларів США зі сплатою відсотків строком до 08 лютого 2023 року.

Згідно п. 2 вищевказаного договору кредит надавався двома траншами: на погашення заборгованості за договором, укладеним між нею та ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» на споживчі цілі. В день укладення договору відповідач перерахував дані кошти на вищезазначені цілі. Цього ж дня відповідач відкрив банківський рахунок в банку на її ім'я та перерахував частину коштів у розмірі 67187 грн. 07 коп. з зазначенням призначення платежу - внесення готівки на рахунок згідно до кредитного договору від 08 лютого 2008року. Грошові кошти в доларах США, як то вказано в кредитному договорі, вона не отримувала.

Позивач вважає, що отримала кредит в розмірі 67187,07грн. під 11,99% річних та вважає, що даний правочин не був спрямований на настання реальних наслідків, при цьому волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, у зв'язку з чим просить визнати його недійсним.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що 08 лютого 2008 року між ОСОБА_1 (ОСОБА_1) та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №МЛ 702/639/2008 про надання позивачці кредиту в розмірі 53000 доларів США зі сплатою 11, 99% річних строком до 08 лютого 2023 року. Цільове використання кредиту - погашення поточної заборгованості позичальника перед кредитором першої черги за кредитним договором першої черги та другий транш- на споживчі цілі.

Відповідно до п.1.7.2 вищезазначеного кредитного договору (частина №2) банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно до кредитної заявки позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній заявці позичальника, зменшених на утриману комісію банку відповідності до тарифів та умов цього договору.

08 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб № 702/218/08 згідно якого позивачці відкрито поточний рахунок № 9790.

З заяви на видачу готівки № 19 від 08 лютого 2008 року вбачається, що філією ЗАТ «ОТП Банк» видано ОСОБА_1. 13304, 37 доларів США, що є еквівалентом 61187 грн. 07 коп.

З квитанції про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу № 50 від 08 лютого 20008 року вбачається, що ОСОБА_1. у філії ЗАТ «ОТП Банк» здійснено обмін 13304, 37 доларів США на 67187 грн. 07 коп.

В подальшому, з рахунку № 0702 у філії ЗАТ «ОТП Банк» на рахунок № 9790 ОСОБА_1. було перераховано 67187,07грн. з метою призначення платежу - внесення готівки на рахунок згідно кредитного договору №МL 702/639/ 2008 від 08 лютого 2008 року, що підтверджується квитанцією № 72 від 08 лютого 2008 року.

Згідно платіжних доручень № 1 та № 2 від 08 лютого 2008 року з рахунку ОСОБА_1. на рахунок ХФ АКБ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення її заборгованості по кредитному договору №835/10-27/7-009 від 27 березня 2007 року перераховано 66067 грн. 64 коп. та 1119 грн. 39 коп., тобто, на загальну суму 67187 грн. 07 коп.

11 лютого 20008 року філією ЗАТ «ОТП Банк» згідно заяви на видачу готівки ОСОБА_1. видано 39695, 93 доларів США, що є еквівалентом 200462 грн. 93 коп.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні представник позивача не надав доказів, які б підтверджували факт надання ОСОБА_1. кредитних коштів у національній валюті - гривні. Квитанції на видачу готівки та квитанція про обмін валюти, а саме доларів США на гривню свідчать про протилежне. Посилання на яких ґрунтуються позовні вимоги не підтверджені певними доказами.

Розглядаючи спір, районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, постановив правильне по суті і справ справедливе рішення, прийшов до правильного висновку про відмову позивачу у задоволені позову.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2, наведених на її обґрунтування, то ці доводи апелянта в даному випадку процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення.

З змісту позовної заяви вбачається, що як на підставу визнання недійсним пункту 2 кредитного договору позивач посилається на те, що істотна умова договору, а саме, валюта, у якій надавався кредит, у договорі визначена, як долар, хоча насправді надавався кредит в гривні. Оскільки позивач кредитні кошти в доларах США не отримувала, тому на її думку п. 2 кредитного договору є недійсним внаслідок того, що кредит не був направлений на реальне надання коштів у доларах США.

Зазначені підстави позовних вимог не можуть бути підставою для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним, оскільки такі твердження ОСОБА_1 спростовуються кредитним договором, укладеним 08 лютого 2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк», заявами на видачу готівки та квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу № 50 від 08 лютого 2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 3 та 5 даної статті визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивачем та її представником не було надано належних та допустимих доказів підтверджуючих, що укладання кредитного договору у доларах США не відповідало волі позивачки, вказаний правочин не був направлений на реальне надання кредитних коштів саме в доларах США та доказів про недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України та підстав, передбачених законом, які б свідчили про недійсність п. 2 спірного кредитного договору.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -