Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1699/15р. Головуючий у 1-й інстанції Галчанський С.В.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Ощад банк" в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №100007/0204 про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу і видачу вкладу, компенсацію понесених витрат та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Ощад банк". В позові зазначала, що 27 березня 2014 року між нею та філією Запорізького обласного управління Акціонерного товариства "Ощад банк" в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №100007/0204 було укладе но кредитний договір №115 на вклад "Динамічний". Відповідно до умов договору вона передала банку гроші у сумі 20000 грн. строком на 90 днів до 25 червня 2014 року зі сплатою 17,5% річних. 27 березня 2014 року нею було передано банку 20000 грн., що підтверджується квитан цією №4 від 27.03.2014 p., a 02 квітня 2014 року внесено на цей самий рахунок ще 15000 грн., що підт верджується меморіальним ордером від 02 квітня 2014 року. Таким чином, всього нею було внесено на депозит 35000 грн. 18 червня 2014 року вона звернулася до банку із заявою про дострокове повернення суми депо зиту. Позивачу працівниками банку було відмовлено у видачі депозитних коштів без пояснення причин такої відмови. 25 червня 2014 року сплинув строк дії договору, але після закінчення строку дії договору депо зит та нараховані відсотки їй банком не видано. З початку дії договору та до моменту звернення до суду з позовом заборгованість банка з урахуванням відсотків, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних за весь період прострочення становить 40513,93 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд розірвати договір банківського вкладу №115 від 27 березня 2014 року, стяг нути з відповідача 40513 грн. 93 коп.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення позивачки та представника АК "Ощадбанк" Мерліча П.В., який заявив, що суд першої інстанції розглянув справу за позовом до філії банку, яка не є юридичною особою і не може бути стороною по справі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається що суд першої інстанції розглянув справу, не звернувши уваги на ту обставину, що позивач вказав в якості відповідача філію юридичної особи, яка не може бути стороною, зокрема відповідачем у цивільній справі.

З системного аналізу ст. 80 ЦК України, ст. ст. 28, 30 ЦПК України слідує, що цивільною правоздатністю і дієздатністю наділяється і може бути позивачем і відповідачем в суді тільки юридична особа, оскільки здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають юридичні особи.

Суд першої інстанції відповідачем у справі залучив не юридичну особу, а її філію, що суперечить вказаним нормам матеріального і процесуального права, не виконав приписи ст. 33 ЦПК України і не залучив належного відповідача до участі у справі.

У відповідності до ст. 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу 5 ЦПК України.

Межі розгляду справи апеляційним судом та повноваження апеляційного суду встановлені ст. ст. 303, 307 ЦПК України і не передбачають можливості залучити до участі в справі в стадії апеляційного розгляду належного відповідача.

В даному випадку не може бути застосована ст. 37 ЦПК України, яка допускає процесуальне правонаступництво на будь-якій стадії цивільного процесу, оскільки дана норма процесуального права передбачає залучення правонаступника у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Проте, в даній справі суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка може бути стороною у справі. Крім того, юридична особа, яка має відповідати за позовними вимогами не припинена. Отже, не має підстав для висновку про можливість процесуального правонаступництва.

Діюче цивільне процесуальне законодавство не передбачає повноважень апеляційного суду для передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаної обставини.

З викладеного вбачається, що суд першої інстанції вирішив справу, не залучивши до участі в ній належного відповідача. Розгляд справи відбувся без участі юридичної особи, яка має бути відповідачем.

Згідно ст. ст. 26, 30 ЦПК України у справах позовного провадження беруть участь сторони - позивач і відповідач, які мають бути фізичними або юридичними особами.

ЦПК України не передбачає можливості розгляду в порядку цивільного судочинства справи за участю філії, яка не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, а тому не може бути стороною у справі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В стадії апеляційного розгляду справи дане питання врегульовано ч. 1 ст. 310 ЦПК України, за якою рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 307, 310, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року у цій справі скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: