Справа № 204/8918/14-ц
Провадження № 2-з/204/139/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

29 липня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просила до вирішення справи по суті накласти заборону ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження частини, спів розмірної з сумою позову 167631,10 грн., квартири АДРЕСА_1 до ухвалення судом рішення по даній справі. В обґрунтування заяви вказала на те, що розмір позовних вимог складає значну суму та не забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити своє майно для уникнення відповідальності. Також, вказала, що забезпечення позову в такий спосіб не буде перешкоджати можливій господарській діяльності відповідача, що підтверджується довідкою ОСББ «Суворовець».

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року було накладено заборону ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2: здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме: в житловому будинку літ. А-7 квартира № 71, загальною площею 227,9 кв.м., житловою площею 71,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, до набрання рішенням суду по даній справі законної сили в межах суми позовних вимог, а саме 167631,10 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року була скасована ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року та передано дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 06 жовтня 2015 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши дану заяву та матеріали справи, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір.

Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року суд не врахував положення діючого законодавства, що регулюють питання забезпечення позову, не з'ясував, чи є обраний позивачем вид забезпечення позову, який покладено в основу ухвали, співмірним заявленим вимогам, та не взяв до уваги, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_3 є предметом іпотеки та щодо останньої зареєстрована заборона на відчуження.

За таких обставин, враховуючи вищевказані розяснення апеляційного суду Дніпропетровської області в ухвалі від 22 вересня 2015 року, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова