Справа № 495/7127/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: права на земельну частку (пай) розміром 5,1 га в умовних кадастрових гектарах в КСГП «Победа» Білгород-Дністровського району Одеської області, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ОД № 0180191 на право на земельну частку (пай), виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 20 листопада 1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 191; майнового паю КСГП СК «Победа» с. Підгірне Білгород-Дністровського району Одеської області в розмірі 2889,00 гривень.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що 23 серпня 1998 року помер її чоловік ОСОБА_4, а вона та відповідачі, які є їхніми дітьми, не вступали у спадщину.

12 квітня 2010 року ОСОБА_1 написала заяву до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини чоловіка у вигляді земельного та майнового паю.

Син, ОСОБА_2, офіційно відмовився від спадщини на користь матері своєю заявою 13.07.2011 року.

На момент смерті чоловіка ОСОБА_1, в тому числі і відповідачі, проживали в одному ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, в силу положень частини 3 ст. 1268 ЦК (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї) ОСОБА_1 та відповідачі фактично прийняли спадщину.

Однак, не зрозумілою для ОСОБА_1 залишається позиція доньки ОСОБА_3, яка завжди міняє своє рішення щодо спадщини батька, саме тому позивач змушена звернутися до суду з проханням прийняти рішення щодо спадкового майна чоловіка. Всі ці роки вона самостійно володіє та користується спадковим майном, та сама отримує всі блага від земель, що на її думку, повністю свідчить про перехід саме в її розпорядження спадкового майна, оскільки за всі роки донька ОСОБА_3 ні разу фактично не вчиняла ніяких дій для отримання чи просто оформлення спадкових прав, що свідчить про її пасивну поведінку в отриманні спадкової долі.

Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи сповіщалися належним чином, надали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю, з позовними вимогами згодні.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.1998 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 298390, актовий запис про смерть № 06. За життя померлий Заповіт не складав.

У відповідності з п.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з матеріалами справи, позивач доводилась дружиною померлого, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільними дітьми. 06 квітня 2006 року помер інший син ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, що вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 045681, актовий запис № 03. Відповідно до довідок Підгірненської сільської ради № 211 та № 212 від 27.08.2010 року, ОСОБА_5 на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав з матірю позивачкою по справі, та з братом і сестрою відповідачі по справі, в будинку № 105 по вул.. Пушкіна в селі Підгірне Білгород-Дністровського району.

20 квітня 2010 року позивач зверталась до районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4, яке складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Победа» Білгород-Дністровського району Одеської області розміром 5,1 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить 20 914 гривень, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ОД № 0180191 на право на земельну частку (пай), виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 20 листопада 1996 року на підставі рішення від 30.07.1996 року № 443/96, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 191; майнового паю КСГП СК «Победа» с. Підгірне Білгород-Дністровського району Одеської області, вартістю станом на 20.02.2002 року - 2889,00 гривень або 0,06 відсотків, згідно з свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БП № 471, видане Підгірненською сільською радою 19 квітня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, факт прийняття спадщини померлого чоловіка позивачкою відбувся.

13 липня 2011 року ОСОБА_2, який також є спадкоємцем першої черги, відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері ОСОБА_1. Дана відмова була закріплена заявою, що посвідчена секретарем Підгірненської сільської ради ОСОБА_6 13.07.2011 року, реєстровий номер 39.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду заяву про відмову від прийняття своєї частки спадщини батька на користь матері ОСОБА_1.

Відповідно до інформаційного листа завідувача Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_7 від 09.10.2015 року № 1985/01-16, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилась.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані, доведені та спрямовані на захист її спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 1218, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Победа» Білгород-Дністровського району Одеської області розміром 5,1 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить 20 914 гривень, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ОД № 0180191 на право на земельну частку (пай), виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 20 листопада 1996 року на підставі рішення від 30.07.1996 року № 443/96, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 191;

- майновий пай КСГП СК «Победа» с. Підгірне Білгород-Дністровського району Одеської області, вартістю станом на 20.02.2002 року - 2889,00 гривень або 0,06 відсотків, згідно з свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БП № 471, видане Підгірненською сільською радою 19 квітня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя