Справа № 301/1635/15-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
"02" жовтня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Сак А.П., представника позивача управління ПФУ в Іршавському району Гозди Е.Д., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршави цивільну справу за позовною заявою управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення надміру виплаченої пенсії.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачу ОСОБА_1 18 вересня 2013 року була призначена пенсія зі зменшенням пенсійного віку на 8 років як особам, які у 1987 році працювали у зоні відчуження не менше 14 календарних днів відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Стаж роботи у зоні відчуження 19 днів у 1987 році зарахований на підставі копії архівної довідки, виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, в якій було зазначено, що відповідач виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у 1986-1987 роках у складі військової частини НОМЕР_1 . Позивачем надіслано запит до галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо надання довідки про період роботи відповідача в зоні відчуження в складі військової частини НОМЕР_1 . Згідно відповіді галузевого державного архіву Міністерства оборони України №27283 від 23 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 23 грудня 1986 року по 28 березня 1987 року, а саме: приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 23 грудня 1986 року по 28 березня 1987 року, місце дислокаціїї н.п. Нова Радча, що не є зоною відчуження; грудень 1986 року - три дні, січень 1987 року - 8 днів, лютий 1987 року 3 дні в населеному пункті Наровля, що не є зоною відчуження; грудень 1986 року в н.п. Залісся - 4 дні (зона відчуження); січень 1987 року 6 днів (зона відчуження); лютий 1987 - 14 днів та березень 1987 року 24 дні в н.п. Діброва, що не є зоною відчуження. Відповідно до вказаної довідки відповідач не підпадає під умови ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у відповідності до якої необхідно не менше 5 календарних днів у 1986 році та не менше 14 календарних днів у 1987 році працювати у зоні відчуження, а тому він не мав право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років згідно ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідач набуде право на призначення пенсії у 55 років, як особа, яка виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році - від 1 до 5 календарних днів. У зв`язку з тим, що первинними документами не підтверджено необхідного періоду перебування відповідача в зоні відчуження для права виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років, виникла переплата пенсії відповідачу за період з 18 вересня 2013 року по 31 жовтня 2013 року в сумі 1577,43 гривні. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовився повернути надміру виплачену суму пенсії, то позивач з посиланням на ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань пенсіонера, стягуються також і в судовому порядку, просить стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію в сумі 1577,43 гривні.
Представник позивача управління Пенсійного фонду України в Іршавському району Закарпатської області Гозда Е.Д. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить такий задовольнити. На заперечення представника відповідача пояснила, що відповідач повинен був знати про кількість днів, відпрацьованих ним у зоні відчуження, і зобов`язаний був повідомити про це позивача.
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оскільки у діях відповідача при зверненні за призначенням пенсії не встановлено фактів зловживання з його боку, то в силу приписів ст. 1215 ЦК України надмірно сплачена сума пенсії відповідачу не підлягає примусовому стягненню на користь позивача на підставі ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить у позові відмовити.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області до ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі «Призначення пенсії» у формі протоколу від 23 вересня 2013 року за № 1560 відповідачу ОСОБА_1 з 18 вересня 2013 року призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 8 років як особі, яка у 1987 році працювала у зоні відчуження не менше 14 календарних днів відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.6).
Підставою для зарахування стажу роботи відповідача у зоні відчуження у кількості 19 днів у 1987 році, необхідного для призначення даної пенсії, стала копія архівної довідки, видана Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу (а.с. 9), в якій було зазначено, що відповідач ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_1 (Н. Радча) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 22 грудня 1986 року по 01 квітня 1987 року, а саме: 9 днів у 1986 році та 83 дні у 1987 році.
В подальшому позивачем було направлено запит до галузевого державного архіву Міністерства оборони України для уточнення періоду роботи відповідача в зоні відчуження у складі військової частини НОМЕР_1 .
04 листопада 2013 року позивач отримав відповідь галузевого державного архіву Міністерства оборони України за № 27283 від 23 жовтня 2013 року (а. с. 11), з якої випливає, що по архівним документам військової частини НОМЕР_1 відповідач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 23 грудня 1986 року по 28 березня 1987 року, місцем дислокації військової частини за вказаний період зазначено н.п. Нова Радча, що не є зоною відчуження, зокрема: грудень 1986 року - 3 дні, січень 1987 року - 8 днів, лютий 1987 року - 3дні в населеному пункті Наровля, що не є зоною відчуження; грудень 1986 року в н.п. Залісся - 4 дні (зона відчуження); січень 1987 року - 6 днів у м. Прип`ять (зона відчуження); лютий 1987 - 14 днів та березень 1987 року - 24 дні в н.п. ОСОБА_3 , що не є зоною відчуження. Відтак, даною довідкою встановлено, що відповідач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження у 1986 році - 4 дні та у 1987 році - 6 днів.
Відповідач не підпадав під умови ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у відповідності до якої необхідно не менше 5 календарних днів у 1986 році та не менше 14 календарних днів у 1987 році працювати у зоні відчуження.
В подальшому комісією по призначенню пенсій управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі, після розгляду зазначеної архівної довідки № 27283, виданої галузевим державним архівом Міноборони України, 13 листопада 2013 року було прийнято рішення № 43 у формі протоколу про припинення виплати пенсії відповідачу (а.с. 12) у зв`язку з тим, що відповідач не мав право виходу на пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років згідно ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідач набуде право на призначення пенсії у 55 років як особа, яка виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році - від 1 до 5 календарних днів.
Сума надмірно виплаченої пенсії відповідачу за період з 18 вересня 2013 року по 31 жовтня 2013 року відповідно до довідки УПФУ в Іршавському районі становить 1577, 43 гривні (а.с. 7), які відповідач відмовився повернути позивачу добровільно.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсій за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Згідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
В судовому засіданні позивачем не доведено та в ході розгляду справи судом не встановлено факту зловживання з боку відповідача ОСОБА_1 при подачі документів для призначення пенсії, позаяк копія архівної довідки, видана відповідачу Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу та яка стала підставою для зарахування стажу роботи відповідача у зоні відчуження у кількості 19 днів у 1987 році, необхідного для призначення даної пенсії, на даний час ніким не визнана незаконною, підробленою чи такою, що отримана відповідачем незаконним шляхом, а отже, за достовірність вказаних у ній даних відповідальність повинна нести особа, яка її видала, а не відповідач, який не вчинив ніяких незаконних дій при її отриманні, а твердження представника позивача в судовому засіданні про те, що відповідач міг знати про його стаж роботи у зоні відчуження нічим не доведено, а отже у даному випадку діє презумпція невинуватості відповідача щодо законності отримання такої архівної довідки.
Пункт перший частини першої статті 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Зважаючи на вищенаведене та враховуючи ті обставини, що пенсія відповідачу була надміру виплачена позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку позивача, а недобросовісності відповідача щодо безпідставного набуття пенсії не встановлено, то суд вважає, що у даному випадку надмірно виплачена відповідачу пенсія в сумі 1577, 43 гривні не підлягає поверненню позивачу.
На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України, ст. ст. 49, 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд, -

Р І Ш И В:
У позові управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 1577, 43 гривні - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча суддя: Сойма М.М.