ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1751/15-ц
Провадження № 2/362/1387/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 2,380 га, яка розташована в с. Салівонки, Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільскогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5, спадкоємцями якої буди діти померлої, позивач, відповідачі та їх батько- ОСОБА_4. Батько проживав разом з матір'ю в АДРЕСА_1, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,380 га, яка розташована в с. Салівонки, Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. За оформленням спадщини після смерті матері никто не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько-ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини -ОСОБА_5, оскільки проживав разом з нею на день її смерті. Після смерті батька спадщину він прийняв, відповідачі відмовилися від прийняття своїх часток на його користь. Спадщину після смерті батька він прийняв, проте на спірну земельну ділянку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не сміг, оскільки державний акт на земельну ділянку було втрачено, в зв'язку з чим постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В зв'язку з вищезазначеним він не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та просить позов задовольнити.

Представник позивача -ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, просив визнати право власності на спірну земельну ділянку за позивачем.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області 03 грудня 2006 року (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1, матір'ю якого записана - ОСОБА_5, батьком -ОСОБА_4 (а.с.70).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, загальною площею 2,380га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 (а.с. 16).

Згідно листа Гребінківської державної нотаріальної контори від 24.09.2015 року № 859/01-16 спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводилась. (а.с.60)

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки Саливонківської сільської ради Васильківського оайону Київської області № 164 від 09 березня 2011 року ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 1955 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.62)

Згідно довідки Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області № 587 від 10 липня 2014 року ОСОБА_5 проживала та був зареєстрована в АДРЕСА_1 з 1956 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області 25 жовтня 2010 року (а.с.6).

Враховуючи, що ОСОБА_4 на день смерті його дружини ОСОБА_5 постійно проживав разом з нею, а отже відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина зокрема на належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,380га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Салівонківської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

09 березня 2011 року позивач звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори Васильківського району Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.66).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Гребінківської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від належних їм за законом часток спадкового майна на користь позивача -ОСОБА_1 (а.с.67-68)

Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю. від 25 березня 2014 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на ім'я спадкоємця ОСОБА_1, оскільки ним не надано правовстановлюючого документу (а.с.108)

Пред'являючи позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сторона позивача обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовилися від своїх часток у спадщині після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги пред'явлені позивачем саме до них.

Як роз'яснено в абзаці 19 п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

З огляду на вищевикладене, та після вивчення копії спадкової справи № 51/2011 стає очевидним, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, не можуть виступати як особи, які порушують, не визнають чи оспорюють право позивача, як спадкоємця, оскільки вона не є спадкоємцями, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Пунктом 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 роз'яснено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом роз`яснено сторонам в судовому засіданні положення вимог ч.1 ст. 11 та ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України. В той же час представником позивача в судовому засіданні не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача.

На підставі вимог ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи те, що позивачем пред'явлено позов до неналежних відповідачів, про проведення заміни яких клопотань не заявлялося, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за законом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 331, 1218 ЦК України, ст.ст. 3,4, 8,10, 15, 57, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Орда