Справа № 581/879/15-ц
Провадження № 2/581/335/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу ОСОБА_2,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

2 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала її брату.

Мотивує свої вимоги тим, що після смерті брата ОСОБА_3, який помер 12 грудня 2011 року, спадкоємцем за законом є вона. За життя брату належала земельна ділянка площею 3,12 га. Вказує, що фактично вступила у володіння земельною ділянкою, але за відсутності оригіналу державного акту на земельну ділянку вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, в поданих заявах просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Третя особа подала заяву про розгляд справу без її участі, заперечення проти задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

12 грудня 2011 року у с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_5 є рідною сестрою померлого (а.с. 47, 51, 52, 53)

Згідно копії державного акту серії ІІ-СМ № 037229 від 8 квітня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації № 127 від 20 березня 2002 року, за життя ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,12 га, що розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення сільськогосподарського товарного виробництва (а.с. 4).

З довідки № 560 від 17 липня 2015 року, виданої виконкомом Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та копії наданої книги погосподарського обліку вбачається, що ОСОБА_3 до смерті проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: с. Русанівка, вул. Вільшана, 10 Липоводолинського району Сумської області, заповіт від його імені виконкомом Русанівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 9).

30 липня 2012 року приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу ОСОБА_2 було зареєстровано спадкову справу № 57/2012 після смерті ОСОБА_3 на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, але оформити свідоцтво про право на спадщину остання не має можливості у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Згідно копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20 серпня 2015 року №1958/04-05 вартість земельної ділянки площею 3,12 га, посвідченої державним актом ІІ- СМ № 037229, становить 64309,75 грн.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину (частини 3 ст. 1268 ЦК).

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із набранням чинності з 1 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, у звязку з чим Держземагентство позбавлено можливості видати дублікат втраченого державного акту.

За наявності в матеріалах справи необхідних та достатніх доказів належності померлому ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3,12 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, суд вважає цей факт доведеним.

Тому враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті і не відмовилася від прийняття спадщини, а за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала спадкодавцю.

Керуючись ст.ст. 10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, передану для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,12 га, розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, право власності на яку посвідчене державним актом серії ІІ-СМ № 037229 від 8 квітня 2002 року, виданим на імя ОСОБА_3, який помер 12 грудня 2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський