АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/1357/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Головко О.В. Номер провадження 22ц/791/2611/15 Доповідач - Іванова І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів:Прокопчук Л.П., Базіль Л.В.,

при секретарі -Прушинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4

на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 14 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

25 лютого 2015 року позивачі уточнили позовні вимоги: вказали ще відповідачем ОСОБА_8, до якого заявлені вимоги про витребування на користь ОСОБА_9 квартир НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

09 квітня 2015 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_9, звернувся до суду із заявою в якій просив залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_9

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 09.04.2015р вищевказана заява задоволена.

Позивач ОСОБА_4 підтримав заявлені позовні вимоги, та просив:

-визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 13.01.2015р;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 13.01.2015р;

-витребувати із чужого незаконного володіння, а саме від ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 квартиру НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1;

-витребувати із чужого незаконного володіння, а саме від ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 квартиру НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1;

-визнати право власності за ОСОБА_9 на квартиру НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

-визнати право власності за ОСОБА_9 на квартиру НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 14 серпня 2015 року в позові ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Судом встановлено, що відповідачами, вказаними у позові, законні права та інтереси позивача ОСОБА_4 не порушені. Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8 розглядаються в іншому провадженні.

Заслухавши доповідача, сторони, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2015 року від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_4 представник ОСОБА_10 подала позов до суду, який неодноразово уточнювався. Предметом позову є квартири, які належали ОСОБА_9 Згідно довіреності від 18 жовтня 2012 року ОСОБА_9 надала ОСОБА_4 та ОСОБА_11 право управляти та розпоряджатися усім належним її майном (а.с.43-44). В свою чергу ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_9, як її представник, надав 26 листопада 2014 року довіреність на управління та розпорядження майном ОСОБА_9 ОСОБА_5.(а.с.51-52), що відповідає вимогам довіреності від 18 жовтня 2012 року. 13 січня 2015 року ОСОБА_5 від імені ОСОБА_9 продав квартири, які належали ОСОБА_9 ОСОБА_6 26 січня 2015 року зазначені довіреності були скасовані.

Згідно ч.ч.1,3ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно ч.3ст.240 ЦК України правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

9 квітня 2015 року представник ОСОБА_9 ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 30 січня 2015 року ( а.с.67-68) просив залишити вимоги ОСОБА_9 без розгляду (а.с.189). Клопотання було задоволено ухвалою суду від 9 квітня 2015 року (а.с.195-196). Таке рішення суду набрало законної сили.

Як передбачено ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Довід апелянта, що суд в супереч вимогам ч.4 ст.10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не заслуговує на увагу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 не навів, які саме його особисті права та інтереси були порушені відповідачами. Позов ОСОБА_9 залишено без розгляду. Вона знов звернулась з аналогічним позовом до суду, про що свідчить надана копія позовної заяви, яка розглядається іншим складом суду. В судовому засіданні заявлялись клопотання про допит свідків, призначення експертизи, але такі докази не стосувались предмета доказування саме за цим позовом.

Як передбачено ч.1ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому не виключення зі складу відповідачів та третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_7, ПАТ «Діамантбанк», приватного нотаріуса Ведмідську М.О., на що посилається апелянт, не є підставою для скасування рішення суду.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись п.1ч.1ст.307, ст..308, п.1ч.1ст.314, ст..315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :