У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Біляївської міської ради про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона разом із матір'ю ОСОБА_6 проживали у вказаному будинку із ОСОБА_5, а після смерті останньої її мати одноособово здійснювала утримування будинку, сплачувала комунальні платежі, робила поточний та капітальний ремонти будинку.

Враховуючи, що після смерті матері вона продовжувала проживати у спірному будинку, утримувати його, тобто фактично володіти ним, просила визнати за нею право власності на даний будинок.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: душем, туалетом, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вирішуючи спір про визнання права власності на спірне майно за ОСОБА_4, суд першої інстанції не залучив до участі у справі належних відповідачів.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук