Провадження № 22-ц/783/5413/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області

в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод в користування , володінні та розпорядженні квартирою, вселення,-

в с т а н о в и л а :

15 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, та з врахуванням уточнення позовних вимог ( а.с. 90-91) просив: вселити його в квартиру АДРЕСА_1; усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні ним квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові , зобов'язати відповідачів не перешкоджати йому в доступі до даної квартири та надати ключі від даної квартири; встановити наступний порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові: надати у володіння та користування йому житлову кімнату під літерою 1-4 площею 16,40 кв.м., згідно з технічним паспортом; службові приміщення квартири - коридор під літерою 1-1 площею 9,40 кв.м., кухню під літерою 1-2 площею 13,90 кв.м., комірку під літерою 1-3 площею 0,80 кв.м., туалет під літерою 1-5 площею 1,0 кв.м., ванну літерою 1-6 площею 3,70 кв.м. - залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7; стягнути солідарно з відповідачів на його користь понесені судові витрати в розмірі 4229,40 гривень, з яких: 229,40 грн. - судовий збір; 4000 грн. - витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2013 року він є власником 1/3 частки в спірній квартирі. Крім нього, співвласниками даної квартири є відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7, яким належить по 1/3 частці в даній квартирі. Однак, незважаючи на те , що позивачу на праві власності належить частка в спірній квартирі, відповідачі вчиняють йому перешкоди в користуванні нею, не пускають його до квартири, на вхідних дверях встановлений замок, до якого в нього немає ключів і відповідачі не дають його. А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права, щодо можливості володіння, користування та розпорядження спірною квартирою.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року позов задоволено. Вирішено:

Зобв»язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкод у володінні та користуванні квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові , забезпечивши доступ до квартири, та вселити ОСОБА_3 у спірну квартиру.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові:

- виділити в користування ОСОБА_3 житлову кімнату під літерою 1-4 площею 16,4 кв.м. згідно з технічним паспортом;

- кімнати площею 16,3 кв.м., площею 21,0 кв.м., площею 15,5 кв.м. - залишити в користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

- службові приміщення квартири - коридор під літерою 1-1 площею 9,4 кв.м., кухню під літерою 1-2 площею 13,9 кв.м., комірку під літерою 1-3 площею 0,8 кв.м., туалет під літерою 1-5 площею 1,0 кв.м., ванну літерою 1-6 площею 3,7 кв.м. - залишити у спільному користуванні всіх співвласників квартири - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4229,40 гри вень, з яких 6 229,40 гривень - судовий збір, 4000 гривень - витрати на правову допомогу.

На рішення від 17 червня 2015 року подано апеляційну скаргу відповідачем ОСОБА_5, покликаючись на незаконність оскарженого рішення просить його скасувати та прийняти нове рішення , яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у Галицькому районному суді м. Львова перебуває цивільна справа за її позовом щодо припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частку у квартирі АДРЕСА_1 у м. Львові. Із врахуванням вказаних обставин ОСОБА_5 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі про усунення перешкод у користуванні та вселення до прийняття рішення у справі про припинення права ОСОБА_3 на частку у квартирі, проте судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволені даного клопотання. Крім того, стверджує , що у матеріалах даної цивільної справи немає жодних належних доказів , які б свідчили, що вона та члени її сім'ї чинять шкоду позивачу у доступі до спірної квартири. Також, судом не обгрунтовано чому встановлено саме такий порядок користування квартирою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення: представника відповідача ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, позивача і його представника ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є власником 1/3 частки спірної квартири, у якій проживає з 2000 року та в ній зареєстрований, квартира складається з чотирьох житлових кімнат житловою площею 69,2 кв. м.. Було встановлено також, що відповідачі чинять перешкоди позивачеві в користуванні спірною квартирою, чим порушують його житлові права та не бажають укладати угоду про порядок користування нею. Посилаючись на положення ст. 391 ЦК України , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з правильністю оскаржуваного рішення про задоволення позову, з наступних міркувань.

Позивач є власником 1/3 ідеальної частки спірної квартири. Співвласниками інших 2/3 часток квартири є: ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 у спірній квартирі не зареєстрований і співвласником спірної квартири не є.

Відповідачами не спростовано пояснень позивача про те, що відповідачі не дають йому ключів від вхідних дверей квартири та не допускають його до квартири. Відтак, факт чинення відповідачами перешкод позивачеві у користуванні квартирою презюмується.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З огляду на те, що майнові та житлові права позивача (власника житла) були порушені діями відповідачів, у справі були підстави для задоволення позовних вимог про зобов»язання відповідачів не чинити перешкод позивачеві у використанні квартири співвласником якої він є, та - для вселення позивача у квартиру.

У відповідності до ч. ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі , яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно матеріалів справи спірна квартира складається із чотирьох житлових кімнат загальною житловою площею 69,2 кв.м. , в т.ч. ізольовані кімнати: під літерою: 1-4 площею 16,4 кв.м., під літерою 1-7 площею 16,3 кв.м. , прохідна кімната під літ. 1-8 кв. м площею 21,0 кв.м. та запрохідна кімната під літ. 1-9 кв. м площею 15,5 кв. м. Отже, житлова площа, право на використання якої має позивач, становить : 23,66 кв. м.(69,2 кв.м./2= 23,66) За наявності у спірній квартирі (співвласниками якої є троє осіб) чотирьох кімнат, та внаслідок виділу позивачеві у користування однієї із чотирьох кімнат житловою площею меншою на 7,26 кв.м., ніж площа право на користування якої має позивач, права двох співвласників спільної сумісної власності на 2/3 частки квартири, не порушені. Відтак, колегія суддів вважає, що порядок користування спірним майном встановлено оскаржуваним рішенням у відповідності до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення із-за не врахування судом першої інстанції тієї обставини , що в провадженні суду є інший нерозглянутий позов про припинення права спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на спірну квартиру, на законність оскаржуваного рішення, не вплинуло.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обюгрунтованості оскаржуваного рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну відповідача ОСОБА_5 скаргу відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.