РІШЕННЯ
іменем України
"22" жовтня 2015 р. 145/631/15-ц
2/145/430/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н. М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення 50 000 моральної шкоди,

встановив:
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.06.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідачка ОСОБА_1 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, в зв`язку з чим станом на 31.03.2015 року має заборгованість - 16284 грн., які просить стягнути з відповідача та судові витрати.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою в якій вказує, що зі сторони банку до неї були примінені незаконно дії, а саме - приниження її честі і гідності, у порушенні моральних життєвих зв"язків, через неможливість продовження активного громадського життя. Їй завдано душевних, психічних страждань, що підірвало її здоров"я, привело до поганих наслідків, а саме до тяжкого захорювання. Це виражалось постійними дзвінками в яких були погрози, залякування, начислення чи списання якихось сум кожного місяця в 1300 гр., (в чому вона уже нічого не розуміє), через усе це вона знаходиться у посійному стресі, в результаті чого у неї постійні нервові розлади, часті гіпертоничні кризи, це все призвело до розвитку пухлини, нажаль позбутися якої у неї немає коштів.

Так, вона брала кредит в Приват банку, це було в той час коли в державі була стабільність, коли по рішенню суду був зроблений перерахунок її пенсії і сума цього перерахунку в 39.000 була включена у виплатну відомість, розраховуючи на це вона брала кредит. На даний час виникла така ситуація в країні при якій вона не спрможна платити кредит. Їй заморозили пенсію, урізали пільги, іменем України присуджені судом гроші за недоплачену пенсію не виплачують, піднялись ціни на харчі, одяг, ліки в яких вона має потребу кожний час, піднялись ціни на комунальні платежі і це ще не кінець усього підняття. То ж у чому тут її провина ? Немає уже підтримки від сина, який раніше допомогав сплачувати кредит.

Уже рік син знаходиться в АТО на передовій в добровольчому корпусі, знаходиться на волонтерському утриманні, тепер і він потребує допомоги.

Про те, що вона не може сплачувати кредит і про ситуацію в якій вона опинилась, вона повідомила в банк в квітні 2014р., вона пояснила, що не шахрайка (її саме так банк називає коли звонять), що вона обдурена державою інвалід, просила в банку кредитні канікули або заморозити кредит на певні роки, до виходу із фінансової кризи країни, щоб не нараховували штафні санкції і пені. Але банк відповів, що відмовляє у задоволенні її запиту. Але ж дійсно, з малої пенсії вона уже платити не може, хоча до цього часу сплачувала вчасно. Банк натомість подав на неї до суду.

Враховуючи те, що вона дуже хвора, що без сторонньої допомоги сама приїхати до суду не може, на перше засідання її супроводжував чоловік 09.06.2015р., це коштувало їй як морально так і матеріально, але представник банку до суду не з`явився. На друге засідання суду 04.08.2015р., її супроводжували чоловік і син, який спеціально приїхав з зони АТО з передової, щоб її підтримати, знаючи про її стан здоров"я. Але і в черговий раз представник банку проігнорував свій візит до суду.

Таким чином їй знову завдано як моральної так і матеріальної шкоди.

Через втрату здоров"я із за постійних дзвінків і ображання її через те, що подали до суду а самі не з`являються таким чином принижуючи її, уже літню людину, інваліда, через постійну напругу в якій вона опинилась не по своїй вині, за підрив її здоров"я, нанесених їй Приват банком розмір душевних страждань вона оцінює в 50 000 грн.

Ціна враховує всі страждання, а саме порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан її здоров"я, а також постійної медичної допомоги із за чого потребує цілодобового лікування та великих витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до неї про стягнення заборгованості визнала частково, зустрічний позов до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підтримує.

Пояснила, що кредит брала в розмірі 1000 грн. на карточку в 2008 році. Знімала з карточки кошти і клала назад поки були гроші. Тіло кредиту визнає, відсотки, пеню і штраф не визнає. Коли в 2008 році брала кредитну картку то повертала борг поки отримувала Чорнобильську пенсію, тобто протягом 4 місяців, а в 2011 році перестала платити. Три роки тому у неї був інсульт, потрібні були кошти на лікування. Вона отримувала пенсію через "ПРИВАТБАНК", без її згоди половину пенсії банк знімав на погашення кредиту.

Приниження честі і гідності вбачає в дзвінках із банку і листах які вона не зберегла і тому суду надати їх не може. В березні 2015 року дзвінки припинились. Банк відмовив їй в реструктуризації боргу. На даний час доказів погроз не має. Підтверджень того, що до неї викликали лікаря після дзвінків із банку немає. Вона постійно перебуває в нервовому напруженні та очікуванні представників банку які погрожували відібрати за борги квартиру, тому просить стягнути з банка 50 000 грн. моральної шкоди.

Суд, вислухавши відповідачку-позивачку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді відновленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківській послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту, оплати Винагороди Банку.

Згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови і пунктии, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Ця сума визначається Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою". Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.

Відповідачка ОСОБА_1 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, в зв`язку з чим станом на 31.03.2015 року має заборгованість - 16284 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 7358,51 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 6860,14 грн., заборгованості за пенею та комісією 1052,23 грн., а також штрафу 250,00 грн. (фіксована частина), 763,54 грн. (процентна складова).

До цього часу вказане зобов`язання не виконано.

Аргументи позивачки щодо припинення їй пенсійних виплат відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позову не спростовують. Слід також зазначити, що кредит ОСОБА_1 отримала 23.06.2008 р., а рішення суду про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" прийнято 16.11.2010 р., а в зустрічному позові вказує, що кредит брала, коли їй вже був зроблений перерахунок пенсії за рішенням суду.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин справи.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки суду не надано жодних допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у зустрічному позові, суд вважає його недоведеним і таким, що не підлягає до задоволення.

Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 61, 74, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 509,525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629,1050, 1054, 1167 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

вирішив:
Позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість у розмірі 16284,42 (Шістнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 42 коп. за кредитним договором №б/н від 23.06.2008 року,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК судовий збір у сумі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПРИВАТБАНК по стягнення 50 000 (п`ятдесят тисяч) моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом десяти діб з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.