АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2644/15 Справа № 196/484/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бойко Ю. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Царичанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мотивуючи її тим, що вона та її чоловік ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали разом та вели спільне господарство починаючи з 17 січня 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що 19 листопада 1996 року шлюб між ними було припинено, проте після розірвання шлюбу вони примирились та продовжували жити як чоловік та дружина, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного як подружжя. Прізвище після розірвання шлюбу залишилось - ОСОБА_4. Повторно шлюб офіційно не реєстрували.

Посилаючись на те, що державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області усно відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю спадкоємця першої черги спадкування, який фактично прийняв спадщину, просила суд встановити факт сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17 січня 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року, замість "з 17 січня 1976 року" зазначено "з 19 листопада 1996 року".

Не погодившись з таким рішенням, 14 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року скасувати та залишити заяву ОСОБА_3 без розгляду, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які належним чином повідомлені про дату і місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт проживання заявника однією сім'єю з ОСОБА_4 з 17 січня 1976 року та після розірвання шлюбу з 1996 року й по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

Із прийняттям Сімейного кодексу України (далі - СК) законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину. Слід звернути увагу, що оскільки СК набрав чинності з 1 січня 2004 року і зворотної сили не має, то положення ст.74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суд залишає заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_2, 1977 року народження (а.с.40).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 19 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 19 листопада 1996 року розірвано, зроблено запис за №98 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.5).

В заяві ОСОБА_3 зазначає, що встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 вона пов'язує з наступним вирішенням спору про право на спадщину.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність спору про право, який вирішується у порядку позовного провадження.

Крім того районний суд розглянув справу за відсутності апелянта ОСОБА_2, який є сином померлого ОСОБА_4 та заявника ОСОБА_3, чим порушив його право на судовий захист, яке гарантоване ст.55 Конституції України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене у справі рішення суду є незаконним, а тому підлягає скасуванню з постановленням ухвали про залишення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу без розгляду та роз'яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.207,235,303,304, п.4 ч.1 ст.307, ч.1 ст.310,ст.ст.313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.