АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1918/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3275/15Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Бондаревської С.М. суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.

при секретарі Рибак О.О.

за участю адвоката - Черчик А.В.

представника позивача - Маслівця С.Г.

відповідача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на заочне рішення Карлівського райнного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М"ясна Ярмарка "Добриня-2007" до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "М"ясна Ярмарка "Добриня-2007" звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4

В позовній заяві вказувало, що товариство здійснює діяльність із заготівлі худоби у населення та сільськогосподарських підприємств. З цією метою залучає до роботи на договірній основі, підрядників-фізичних осіб. 15 березня 2012 року між ТОВ «М'ясна Ярмарка «Добриня-2007» (замовник) та ОСОБА_4 (підрядник), укладено договір, за яким відповідач мав виконувати на замовлення позивача роботи із заготівлі худоби. Оплата виконаних відповідачем робіт, здійснювалась за договірною ціною. Для забезпечення виконання умов договору 21 листопада 2012 року відповідачу була видана позика з каси товариства, у розмірі 27000 грн. Відповідач виконав роботи із заготівлі худоби на 612 грн. і в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору та не повернув 26388грн. боргу. 01 грудня 2012 року він написав розписку і зобов'язався повернути вказані грошові кошти. Оскільки відповідач не повернув кошти за договором позики в добровільному порядку, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 26 388 грн.

Заочним рішенням Карлівського райнного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М"ясна Ярмарка "Добриня-2007" - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна Ярмарка «Добриня-2007» заборгованість за договором позики у розмірі 26 388 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Карлівського райнного суду Полтавської області від 14 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване ним судове рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ТОВ "М"ясна Ярмарка "Добриня-2007" - відмовити в повному обсязі.

Одночасно з апеляційною скаргою відповідачем в порядку ч. 2 ст. 293 ЦПК України подано заперечення на ухвалу суду від 14 вересня 2015 року.

На апеляційну скаргу ОСОБА_4 своє заперечення надав представник позивача ТОВ "М"ясна Ярмарка "Добриня-2007" - Маслівець С.Г., в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення районного суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки від 01 грудня 2012 року ОСОБА_4 взяв 26 388 грн. в борг від ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007», які зобов'язався повернути до 31 грудня 2012 року. Борг, на час розгляду справи, не повернуто, що підтверджується доданим до матеріалів справи оригіналом розписки.

Також судом встановлено, що на підтвердження видачі відповідачеві позичкових коштів, позивач надав до справи копію касового ордера від 21 листопада 2012 року, згідно якого товариством видано відповідачу 27000 грн., що підтверджується його підписом /а.с. 8/.

З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов правильного висновку, що позивачем дійсно було передано відповідачу 26 388 грн.

Окрім розписки і видаткового касового ордера, місцевим судом також досліджено наявний в матеріалах справи договір, укладений 15 березня 2012 року між ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007» (як замовником) та ОСОБА_4 (як підрядником). Договором передбачалось що оплата виконаних відповідачем робіт здійснювалася за договірною ціною, яка включала в себе відшкодування його витрат та плату за виконані роботи, а також, що оплата за договором проводилася готівкою з каси підприємства. Договір не містить положень про попередню оплату послуг чи про виконання робіт з матеріалу замовника. Договір є лише передумовою надання позики товариством ОСОБА_4, яка мала спрямовуватися на його виконання.

Виходячи з вищенаведеного, з'ясовуючи справжню правову природу правовідносин сторін, проаналізувавши при цьому положення ч. 1 ст. 837 ЦК України та ч. 1 ст. 854 ЦК України, що регулюють умови договору підряду, суд дійшов правильного висновку, що відносини сторін, які підтверджені борговою розпискою від 01 грудня 2012 року - є відносинами позики та кошти товариством передані ОСОБА_4 як позику.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Розписка є письмовим документом на підтвердження укладення договору позики та його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору, підтверджуючи як укладення договору, так і його умови, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься наданий позивачем оригінал розписки від 01 грудня 2012 року, згідно якої ОСОБА_4 взяв 26 388 грн. в борг у ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007», які зобов'язався повернути до 31 грудня 2012 року. Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про те, що борг на час розгляду справи, не повернуто /а. с. 50/.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач підтвердив власноручне та добровільне написання зазначеної розписки.

Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції, з урахуванням цитованих вище норм закону, а також положень ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, дійшов вірного висновку про обґрунтованість позову ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007» та наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що судом не встановлено факт передачі йому грошових коштів, а договір позики є укладеним з моменту передання грошових коштів, - не заслуговує на увагу, з огляду на наявний в матеріалах справи оригінал розписки, наданий позивачем, згідно якої ОСОБА_4 взяв 26388 грн. в борг від ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007».

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування - не вбачається.

Колегія суддів, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Карлівського райнного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: