УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання відмови в поверненні вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відмову відповідача в повернені суми вкладу та процентів по ній такою, що не відповідає вимогам закону; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити конвертацію валюти у розмірі 108 369,25 грн в долари США за курсом 10,10 грн; зобов'язати банк повернути вклад згідно умов договору від 14 вересня 2012 року у розмірі 71 727,84 доларів США; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахувати та виплатити позивачу проценти по вкладу в розмірі, передбаченому п. 1 Договору, тобто 8% річних по вкладу у доларах та 18% річних по вкладу у гривнях від суми вкладу за весь час користування ПАТ КБ «ПриватБанк» грошима позивача, а саме, з 14 вересня 2012 року по день виплати банком всієї суми вкладу повністю. Сума процентів становить 4 109, 16 дол. США та 26 862,76 грн; зобов'язати відповідача здійснити належні виплати грошових коштів одним платежем протягом одного банківського дня готівкою; стягнути з банку судові витрати та витрати, пов'язані з приїздом до м. Дніпропетровська на судове засідання та винайманням житла; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахувати та виплатити проценти в розмірі, передбаченому п. 1 Договору, тобто 8% річних по вкладу у доларах США та 18% річних по вкладу у гривнях від суми вкладу за весь час користування ПАТ КБ «ПриватБанк» грошима, за кожен день прострочення виплати вкладу з 15 вересня 2014 року, згідно договору від 14 вересня 2012 року.

Мотивував тим, що 14 вересня 2012 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений депозитний договір, вклад «Мультивалютний накопичувальний, 12 місяців», за умовами якого ОСОБА_4 було внесено на особистий рахунок грошові кошти в розмірі 42000 доларів США з відсотковою ставкою 10% річних на строк 12 місяців. 14 вересня 2013 року договір був автоматично пролонгований. Крім того, в подальшому позивач поповнював депозитний вклад. У березні 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо здійснення конвертації гривні-долар США, однак, конвертацію здійснено не було. 17 березня 2014 року позивачем було здійснено заяву, у телефонному режимі, щодо здійснення конвертації з гривні у долар США, а в разі її не виконання просив розірвати договір з ініціативи банку у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором. Договір розірвано не було. 15 серпня 2014 року на адресу відповідача направлено письмову претензію з вимогами перевести обслуговування за місцем реєстрації його проживання, повернути грошові кошти за депозитом та нараховані відсотки, здійснити конвертацію за курсом 10,10 грн, заявленої суми 108 369,25 грн. 29 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою щодо не продовження терміну дії договору та повернення грошових коштів за депозитним договором та нарахованих відсотків. Оскільки, після звернення позивача з проханням повернути вклад та нараховані на нього відсотки, ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернув вклад, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов задоволено частково. Визнано відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у поверненні ОСОБА_4 суми вкладу та процентів такою, що не відповідає вимогам закону. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_4 суму вкладу за договором № SAMDN8600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 - 29 708 грн; по особовому рахунку № НОМЕР_3 - 63 200 долари США. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 відсотки по особовому рахунку № НОМЕР_2 та по особовому рахунку № НОМЕР_3 за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року та за період з 15 вересня 2014 року по 03 лютого 2015 року. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити виплати позивачу з повернення суми депозитного вкладу за договором № SAMDN8600 від 14 вересня 2012 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 - у розмірі 29708 грн; по особовому рахунку № НОМЕР_3 - у розмірі 63 200 долари США та відсоткам за період з 15 вересня 2013 року по 14 вересня 2014 року одним платежем протягом одного банківського дня готівкою. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та вирішив спір по суті.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд правильно виходив з того, що кошти вносились позивачем, як громадянином України, у відділенні банку на території АР Крим, яка станом на час розгляду справи окупована. Договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську. При цьому згідно ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідач як банк, відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 вкладених коштів разом з відсотками, нарахованими на умовах, встановлених договором. На підтвердження того факту, що сторонами дійсно було укладено договір банківського вкладу (депозиту) судом були дослідженні оригінали: договору № SAMDN8600 від 14 вересня 2012 року; платіжного доручення № НОМЕР_1 від 14 вересня 2012 року, яке містить електронний підпис банку PAGR.AGP24080 та штам і підпис працівника філії «Кримське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_5

Крім того, суду апеляційної інстанції були надані оригінали касових чеків про внесення позивачем коштів на рахунки ПАТ «Приватбанк». (постанова Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14). Суд апеляційної інстанції зазначив, що на першу вимогу ОСОБА_4, банк зобов'язаний був видати йому вклад разом з нарахованими відсотками.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова