Номер провадження: 22-ц/785/7451/15
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства АБ «Порто-Франко», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Красюка Ігоря Івановича, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2015 у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Порто-Франко» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,

встановила:

24 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство АБ «Порто-Франко», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Красюка Ігоря Івановича, (далі - ПАТ АБ «Порто-Франко») звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №992/1-07 відповідно до якого Банк передав позичальнику 65 000 доларів США на строк до 12 квітня 2008 року зі сплатою 15 % річних (далі - Кредитний договір).

Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником за Кредитним договором 13 травня 2007 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений договір застави майнових прав у вигляді двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що оскільки свої зобов'язання позичальник ОСОБА_5 перед банком не виконував, то в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 992/1-07 від 13 квітня 2007 року банк просив звернути стягнення, в сумі 67 427,56 (шістдесят сім тисяч чотириста двадцять сім) доларів США 56 центів, на предмет застави - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Дана квартира згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно з реєстраційним № 8585326, виданого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації 23.11.2006 р., належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.10.2005 року приватним нотаріусом Овідіопольського району Одеської області Мірошниченко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3405, шляхом надання Банку права продажу предмету застави, будь-якій третій особі-покупцеві та надати Банку право на отримання будь-яких документів, необхідних для продажу предмету застави.

Справа була розглянута у відсутність відповідача.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2015 у задоволенні позовних вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко» було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Порто-Франко» ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 13 квітня 2007 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 був укладений Кредитний договір №992/1-07, відповідно до якого Банк передав позичальнику 65 000 доларів США на строк до 12 квітня 2008 року, зі сплатою 15 % річних, а також у простій письмовій формі договір застави майнових прав у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ( а.с.9).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно…, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Як було зазначено вище, Договір застави від 17.05.2007 року був укладений у простій письмовій формі, із зазначенням того, що предметом застави є майнові права на вищевказану квартиру.

Однак, згідно матеріалів справи, вищевказана квартира належала відповідачу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.10.2005 року, належним чином зареєстрованого, тобто на момент укладення Договору застави - 13 травня 2007 року, право власності у заставодавця ОСОБА_4 вже існувало, а тому передання в заставу майнових прав на квартиру є не що іншим як передання в заставу саме квартири, як нерухомого майна, яке включає в себе у тому числі і майнових прав на неї.

Зазначені обставини підтверджуються позовними вимогами ПАТ АБ «Порто-Франко», згідно яких позивач ставить питання про звернення стягнення не предмет застави, яким зазначив саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

З цих підстав, спростовуються доводи апелянта про те, що предметом застави є майнові права, які є рухомим майном, у зв'язку з чим Договір застави не підлягав нотаріальному посвідченню.

В якості додаткового доказу вищевикладеного висновку суду є те, що, як було зазначено вище, позивач не ставив питання про звернення стягнення на майнові права, а особисто зазначив в позовній заяві, що предметом застави є не що інше, як квартира, яка є нерухомим майном.

Таким чином, виходячи з викладеного, та із того, що предметом застави є нерухоме майно, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що форма договору застави не відповідає закону, а тому договір є нікчемним, у зв'язку з чим підстав для звернення стягнення на квартиру відсутні.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства АБ «Порто-Франко», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Красюка Ігоря Івановича, відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2015 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко