Справа № 2/359/8950/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення про скасування наказів про утримання коштів із заробітної плати, стягнення незаконно утриманих коштів із заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що в період часу з 14 лютого 2013 року по 26 травня 2015 року він працював в Концерні радіомовлення, радіозвязку та телебачення на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту. Наказами №114 від 31 березня 2015 року та №185 від 26 травня 2015 року «Про утримання із заробітної плати», у звязку з виявленням нестачі ноутбуків та у звязку з скороченням посади, яку обіймав позивач, з нього було наказано утримати із заробітної плати суми збитків від нестачі матеріальних цінностей у загальній сумі 15728 гривень 26 копійок. На підставі даних наказів протягом березня-травня 2015 року з заробітної плати ОСОБА_1 було утримано кошти на загальну суму 7133 гривень 08 копійок. Зазначені накази про утримання із заробітної плати ОСОБА_1 вважає незаконними з огляду на те, що Концерн РРТ не довів факту порушення покладених на ОСОБА_1 трудових обовязків або його винних протиправних дій. Позивач зазначив, що наказ №114 від 31 березня 2015 року та наказ №185 від 26 травня 2015 року не відповідає вимогам ч.1 ст.132 КЗпП України, згідно з якої працівник несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Середній заробіток позивача є значно менший за 15728 гривень 26 копійок. Позивач також вказав на те, що сума збитків визначена у оспорюваних наказах значно перевищує балансову вартість матеріальних цінностей (ноутбуків), що порушує вимоги ч.1 ст.135-5 КЗпП України, якою передбачено, що розмір заподіяної підприємству шкоди визначається за фактичними втратами, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу. Крім цього, ОСОБА_1 стверджує, що Концерном РРТ було порушено строки притягнення його до матеріальної відповідальності. Зважаючи на вказані порушення ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними та скасувати накази в.о. генерального директора Концерну РРТ від 31 березня 2015 року №114 та від 26 травня 2015 року №185 «Про утримання із заробітної плати», а також стягнути з Концерну РРТ на його користь незаконно утримані кошти із його заробітної плати на загальну суму 7133 гривень 08 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні предявленого позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Концерну РРТ згідно наказу №14/ок від 14 лютого 2013 року на посаду заступника начальника відділу контрольно-ревізійної роботи та фінансових розслідувань.

Відповідно до наказу Концерну РРТ №23/ок від 28 лютого 2013 року ОСОБА_1 був переведений на посаду начальника відділу контрольно-ревізійної роботи та фінансових розслідувань.

Наказом Концерну РРТ «31/ок від 18 березня 2013 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту з 18 березня 2013 року.

12 листопада 2014 року у звязку з скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України Концерн РРТ припинив трудовий договір (контракт) з ОСОБА_1

В період роботи в Концерні РРТ ОСОБА_1 було надано в тимчасове користування ноутбук НР 650/6 SN 5CB30920HQ, вартістю 5817 гривень 60 копійок, а також ноутбук Dell Vostro, вартістю 4905 гривень.

Зазначена компютерна техніка перебувала у тимчасовому користуванні ОСОБА_1

За правилами ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Зважаючи на викладене, зазначені вище обставини не підлягають доказуванню, оскільки встановлені та визнані сторонами у судовому засіданні.

В день звільнення ОСОБА_1 не повернув ноутбуки, які йому були передані в тимчасове використання для виконання ним посадових обовязків. Натомість позивачем було надано заяву на імя генерального директора Концерну РРТ з проханням утримати із заробітної плати залишкову вартість ноутбуків НР 650/6 SN та Dell Vostro, які були надані йому для виконання своїх посадових обовязків у звязку з їх псуванням і непридатністю подальшого використання (а.с.29).

На підставі даної заяви ОСОБА_1 та проведеної інвентаризації Концерну РРТ наказами №114 від 31 березня 2015 року та №185 від 26 травня 2015 року було наказано утримати із заробітної плати ОСОБА_1 суму збитку від нестачі матеріальних цінностей в сумі 11478 гривень 82 копійок та в сумі 4259 гривень 44 копійок (а.с.7,8).

У звязку з вказаними наказами Концерну РРТ з заробітної плати ОСОБА_1 за період з березня по травень 2015 року було утримано грошові кошти у загальному розмірі 7133 гривень 08 копійок, що підтверджується копіями розрахункових листів (а.с.10-12).

У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Згідно з ч.2 ст.131 КЗпП України на працівників покладено обовязок бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

За правилами п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Відповідно до положення ч.1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що при здійсненні розрахунку вартості спричиненої матеріальної шкоди, Концерн РРТ керувався Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №116 від 22 січня 1996 року.

Зважаючи на вказаний Порядок розмір збитків визначається виходячи з балансової вартості відсутніх цінностей, але не нижче 50% балансової вартості на момент встановлення такого факту з урахуванням індексів інфляції, які щомісячно визначає Держкомстат України, відповідно до розміру податку на додану вартість і акцизного збору за відповідною формулою.

Враховуючи вищезазначені положення КЗпП України, суд приходить до висновку, що Концерном РРТ було вірно визначено розмір завданої матеріальної шкоди у звязку з втратою компютерної техніки: ноутбуків НР 650/6 SN та Dell Vostro, виходячи з балансової вартості відсутніх ноутбуків.

Доводи позивача щодо недопущення притягнення його до матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної шкоди не відповідають положенням КЗпП України. Оскільки, п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України чітко визначено, що працівник несе повну матеріальну відповідальність у разі нестачі або умисного знищення предметів, виданих підприємством.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 визнає той факт, що ноутбуки були пошкоджені під час перебування у відрядженні, під час транспортування, у звязку з чим були прийнято рішення викинути їх в смітник.

Крім цього, доводи позивача стосовно того, що Концерном РРТ порушено визначений ч.1 ст.136 КЗпП України порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, зокрема пропущені встановлені даної нормою строки, також спростовуються наявними письмовими матеріалами справи.

Зокрема, власноруч написаною заявою ОСОБА_1 від 21 листопада 2014 року (а.с.29) з приводу того, що позивач просить утримати з його заробітної плати вартість втрачених ноутбуків. Тобто, позивач погоджувався з необхідністю відрахувань з його заробітної плати для покриття завданої Концерну РРТ матеріальної шкоди. У звязку з досягненням домовленості між ОСОБА_1 та Концерном РРТ у останнього не було необхідності звертатись до суду з позовом про стягнення всієї суми збитку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування оспорюваних наказів Концерну РРТ «Про утримання із заробітної плати» №114 від 31 березня 2015 року та №185 від 26 травня 2015 року.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин для скасування вказаних наказів Концерну РРТ, тому позовні вимоги щодо стягнення з Концерну РРТ на користь ОСОБА_1 грошових коштів, утриманих із заробітної плати у розмірі 7133 гривень 08 копійок, також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.5 ст.130,ч.2 ст.131, п.5 ч.1 ст.134, ч.1 ст. 135-3 КЗпП України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів виконуючого обов'язки генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 31.03.2015 року № 114 та від 26.05.2015 року № 185 про утримання із заробітної плати коштів, стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на користь ОСОБА_1 незаконно утриманих коштів із його заробітної плати на загальну суму 7133,08 грн. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський