Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2677/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Мурашка С.І.,

Франко В.А.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді справу за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ( далі - ДП «Кіровоградстандартметрологія») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою ДП «Кіровоградстандартметрологія» на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.09.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_5звернувся до суду із зазначеним позовом. Зазначав, що з жовтня 2001 року він працював у ДП «Кіровоградстандартметрологія», у тому числі з 2011 року - на посаді начальника транспортної служби.

Наказом директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» №2-К від 31.03.2015 року він був звільнений з роботи на підставі п.1ст.36 КЗпП України ( за угодою сторін).

Вважав звільнення з роботи незаконним, оскільки заяву про звільнення його з роботи за угодою сторін з 31.03.2015 року 30.03.2015 року він не писав. Насправді ця заява була написана ним 5.12.2014 року під психологічним тиском директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» ОСОБА_6, з яким у нього склалися неприязні стосунки, і який відмовлявся надати йому планову відпустку та заявив про ймовірне скорочення займаної ним посади у разі ненаписання заяви про звільнення з підстав, передбачених п.1ч.1ст.36 КЗпП України.

13.03.2015 року він подав заяву про відзив заяви про звільнення. Належної відповіді від відповідача не отримав.

Вважав, що звільнення проведено з порушенням норм КЗпП, оскільки за наведених обставин його волевиявлення на звільнення з роботи за угодою сторін не було вільним. Крім того, він був звільнений у період його тимчасової непрацездатності, що забороняється ст.40 КЗпП.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 9.09.2015 року позов задоволено: скасовано наказ №2-К від 31.03.2015 року, позивача поновлено на посаді начальника транспортної служби, стягнуто з відповідача на користь позивача 30 707,48 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення у частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновку суду обставинам справи.

Заслухавши пояснення представника ДП «Кіровоградстандартметрологія» Холоденка Р.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивача та його представника ОСОБА_8, які просили її відхилити, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Встановлено, що на підставі наказу директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» №2-к від 31.03.2015 року ОСОБА_5 звільнено з посади начальника транспортної служби за п.1ст.36 КЗпП України ( за угодою сторін).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що волевиявлення позивача щодо звільнення його з роботи з 31.03.2015 року за угодою сторін, викладене у письмовій заяві ОСОБА_5, датованій 30.03.2015 року, не було вільним, оскільки через перебування його на стаціонарному лікуванні у лікарні він об»єктивно не міг подати таку заяву. Подані ним скарги до різних інстанцій, покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтверджують доводи позивача про те, що насправді заява про звільнення була написана ним 5.12.2014 року під тиском з боку директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» ОСОБА_6

Проте, з таким рішенням не можна погодитись у повній мірі, оскільки воно не відповідає вимогам ст.ст. 212, 213 ЦПК України.

Як видно з наказу директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» №2-к від 31.03.2015 року, ОСОБА_5, начальника транспортної служби, звільнено з роботи з 31.03.2015 року за угодою сторін (п.1ст.36 КЗпП України) на підставі його заяви від 30.03.2015 року (а.с.5).

Позивач не заперечує факт написання ним заяви про звільнення, на підставі якої його було звільнено, проте, посилається на те, що насправді ця заява (а.с.24) була написана ним 5.12.2014 року під психологічним тиском директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» ОСОБА_6, який у разі неподання ним такої заяви не погоджував надання йому планової відпустки та погрожував скоротити його посаду.

Згідно з п.1ст.36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є угода сторін. При домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1ст.36 КЗпП України ( за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Встановивши факт відсутності у позивача вільного волевиявлення на звільнення за угодою сторін, суд першої інстанції виходив з того, що у березні 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про анулювання поданої ним заяви про звільнення за п.1ст.36 КЗпП України, а також подав скарги на дії директора голові Федерації профспілок Кіровоградської області, голові Кіровоградської обласної ради, голові Кіровоградської обласної державної адміністрації, Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, Генеральному прокурору України.

Проте, ці дії, вчинені позивачем, свідчать лише про його бажання відкликати подану ним заяву про звільнення його з роботи, та не доводять наявність факту психологічного тиску, який нібито чинився над ним з боку директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» ОСОБА_6

Відповідно до абз.1ч.1, ч..2-4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст заяви ОСОБА_5 про звільнення його з роботи за угодою сторін з 31.03.2015 року, резолюція керівника юридичної особи, якою погоджена заява і відповідний наказ про звільнення за недоведеності позивачем факту написання ним заяви про звільнення проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього психологічного тиску з боку директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» - свідчать про досягнення сторонами угоди про припинення трудового договору з позивачем саме з цієї підстави та у зазначеній у заяві строк.

При цьому, не має суттєвого значення, коли саме була написана заява ОСОБА_5 про звільнення - 30.03.2015 року, як зазначено у заяві, чи 5.12.2014 року, як стверджує позивач.

Не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права і доводи позивача щодо незаконності його звільнення у період його тимчасової непрацездатності, оскільки відповідно до ч.3ст.40 КЗпП України звільнення працівника у такому випадку не допускається лише у разі звільнення його за ініціативою власника або уповноваженого ним органу ( за винятком повної ліквідації підприємства, установи, організації).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність передбачених п.п.2-4 ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, пп.2-4 ст.309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ДП «Кіровоградстандартметрологія» задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.09.2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову до ДП «Кіровоградстандартметрологія» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

CУДДІ: