РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/20919/12

2/643/1319/15

26.02.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря - Кречетової М.А.,

в присутності: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 12.02.2004 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6, з яким проживала в квартирі АДРЕСА_1, вела спільне господарство та мала спільний бюджет. Вказана квартира на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому ніхто з них не залишив заповіту, а спадкоємці першої-третьої черг після них відсутні.

В шестимісячний термін після відкриття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, що змусило позивачку звернутись до суду з позовом про визнання факту її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_6

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2011 встановлений факт її спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю з 12.02.2004 до смерті останнього.

Враховуючи ті факти, що після ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ніхто з заявами про прийняття спадщини не звертався, а ОСОБА_6 продовжував проживати в спірній квартирі, позивачка просить визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку набувальної давності після ОСОБА_7 на належну останній частину квартири АДРЕСА_1, а також визнати за собою право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6

В суді представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, про що дав відповідні пояснення.

ОСОБА_4 про дату і час слухання справи сповіщався належним чином, проте до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, що дає змогу розглянути справу за його відсутності.

ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував зазначивши, що є спадкоємцем першої черги після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і на теперішній час вирішує питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини після батька.

Третя особа до суду не з'явилась, про дату і час слухання справи сповіщалась належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1998 квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_7 і ОСОБА_6 (а.с. 11).

Згідно ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пункт п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 містить положення про те, що частка учасника спільної сумісної власності визначається, окрім іншого, при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визнаються рівними.

Враховуючи, що докази нерівності участі кожного з співвласників у надбанні майна відсутні, визнання за кожним з них по 1/2 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є вірним.

Згідно актових записів про смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_6 померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-5).

За інформацією Харківського обласного державного нотаріального архіву та третьої Харківської державної нотаріальної контори після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 до нотаріальної контори ніхто з заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався; після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4, проте останній до суду не з'явився, заперечень на позов не надав (а.с. 9-10, 44).

Так само відсутні дані про звернення ОСОБА_5 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2011 встановлений факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 12.02.2004 по час смерті останнього (а.с. 8).

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

З погляду на вищевикладене посилання ОСОБА_3 на наявність в неї права на спадкування в четверту чергу після ОСОБА_6 є цілком слушним, разом з тим останньою не надано доказів звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право власності на спадщину. Позивачка не скористалась своїм правом на оформлення спадщини в передбачений законом спосіб, їй не було відмовлено в цьому, отже звернення до суду є передчасним.

З погляду на вищевикладене вимога про визнання права власності за позивачкою на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 не може бути задоволена, а через це не може бути задоволена й вимога, що передує зазначеній, а саме про визнання права власності на ? частину спірної квартири за померлим ОСОБА_6, хоча останній за життя фактично набув право власності на 1/2 частину спірної квартири, так як добросовісно, безперервно більш ніж 12 років володів цим майном після смерті ОСОБА_7 і ніхто з заінтересованих осіб та можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_7 не пред'являв до нього жодної майнової вимоги з приводу спірної квартири.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову з вказаних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 372, 1264, 1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар