АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7366/15 Справа № 206/1394/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом Прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про зміну умов договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року Прокурор Самарського району м. Дніпропетровська звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради з позовом до ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, в якому з урахуванням уточнень посилався на те, що 01 серпня 2003 року між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1833 га, що знаходиться за адресою: вул. Космонавта Волкова, 2-к в м.Дніпропетровську. Оскільки, відповідач не надав згоди на приведення положень спірного договору оренди у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03 червня 2008 року та ст. 288 Податкового кодексу України, якими визначено граничні розміри річної орендної плати за земельну ділянку, прокурор просив суд внести зміни до п.п. 1.3 та 3.1 договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2003 року зареєстрованого в реєстрі 101 серпня 2003 року за №5132, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2М, виклавши їх в такій редакції: «1.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 09 лютого 2015 року становить 1528979,97 грн.», «3.1. Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 45869,40 грн., не є сталою та може змінюватись у разі зміни нормативного грошової оцінки земельної ділянки та обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у розмірі, що встановлюється цим кодексом», пункт 3.2 договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2003 року за № 5132, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 виключити (а.с. 1-6, 41-48).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Внесено зміни до п.п. 1.3 та 3.1 договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2003 року зареєстрованого в реєстрі 01 серпня 2003 року за №5132, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2, шляхом викладення їх в такій редакції: «1.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 09 лютого 2015 року становить 1528979,97 грн.», «3.1. Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 45869,40 грн., не є сталою та може змінюватись у разі зміни нормативного грошової оцінки земельної ділянки та обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у розмірі, що встановлюється цим кодексом». Пункт 3.2 договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 5132, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 виключено.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 73-76).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне зясування судом обставин у справі, у звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 78-82).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2003 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки. Відповідно до п.1.1 договору відповідач прийняв в оренду на умовах цього договору земельну ділянку площею 0,1833 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Космонавта Волкова, 2-к, для фактичного розміщення виробничих будівель та споруд, кадастровий номер :09:007:0013 (а.с.10-12).

Відповідно до п.1.2 договору підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 09 квітня 2003 року №122/8 (а.с.13-14).

01 серпня 2003 року договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Даний договір зареєстровано в реєстрі за №5132 (а.с.13).

За змістом п. 8.1, 8.2 цього договору, зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору оренди та інші спори вирішується судовому порядку.

Положеннями ч. 1-4 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За змістом ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Закон України Про плату за землю втратив чинність 01.01.2011 р. разом із набранням чинності Податковим кодексом України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Податкового кодексу України були внесені зміни до ст. 21 Закону України Про оренду землі, а саме: у частині другій слова до Закону України Про плату за землю замінено словами «до Податкового кодексу України», а частину четверту, п`яту і сьому, якими встановлювався розмір орендної плати для різних категорій земель, виключено.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України річна сума платежу за орендну плату не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній та комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції з врахуванням вимог ст.ст. 632, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України, ст. 30 Закону України «Про оренду землі», прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на неправильне застосування судом норм матеріального права щодо правовідносин з оренди землі та договірних правовідносин, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення колегія вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовані дослідженими обставинами, яким суд дав належну оцінку.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача про зміну цільового призначення земельної ділянки також є необґрунтованими, оскільки дані обставини не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: