РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі

головуючого судді Артеменко Л.І.

при секретарі Масюку М.С..

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року заявник звернулась до суду з вимогами встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 6 серпня 1993 року на право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник», оскільки в тексті її прізвище зазначене з помилкою - замість «ОСОБА_1» за паспортом - «ОСОБА_1», що їй необхідно для реєстрації свого права власності на квартиру. В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що станом на час приватизації разом з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 мешкала в квартирі за зазначеною адресою, приймала участь в її приватизації, зареєстрована за цією адресою; внести виправлення в позасудовому порядку неможливо через ліквідацію органу, який видав документ.

До початку судового засідання заявник надала заяву, в якій підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи до суду не прибув, заперечень проти заявлених вимог не надав.

Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення.

Дослідженими судом матеріалами справи встановлено, що заявник з 1992 року постійно проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1. За особовим рахунком № НОМЕР_2 квартиронаймачем зазначеної квартири є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира приватизована 6 серпня 1993 року. Свідоцтво про право власності на житло, видане 6 серпня 1993 на підставі розпорядження від 6 серпня 1993 року № НОМЕР_1 Державним підприємством по ремонту і експлуатації жилфонда «Жилищник», яке є правовстановлюючим документом, містить запис про належність 15,1 м зазначеної квартири на праві власності ОСОБА_1.

Заявнику виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 14 червня 1996 року на ім»я ОСОБА_1, в якому зазначено місце її реєстрації АДРЕСА_1 з 1 грудня 1992 року, що відповідає відомостям особового рахунку; в розділі «сімейний стан» наявні відомості про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 1 липня 1988 року та розірвання шлюбу на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.07.2013 року з залишенням шлюбного прізвища.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме заявниці, разом з іншими співвласниками, належить правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1.

За ст.. 328 ЦК України право власності фізичної особи набувається на підставах, що не заборонені законом. За ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна.

Заявник набула право власності на частину квартири за зазначеною адресою внаслідок її приватизації.

Поза судовим порядком внести виправлення до правовстановлюючого документу неможливо через ліквідацію піприємства, який видав документ, без правонаступника, про що свідчать матеріали справи.

Таким чином, встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право власності на житло, виданого 6 серпня 1993 на підставі розпорядження від 6 серпня 1993 року № НОМЕР_1 Державним підприємством по ремонту і експлуатації жилфонда «Жилищник», має для заявника юридичне значення, оскільки надає право звернутися до відповідного органу з метою реєстрації своїх прав.

Керуючись ст.ст. 328,345 ЦК України, ст..ст. 212-215, 234, 235,256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло - АДРЕСА_1, виданого 6 серпня 1993 на підставі розпорядження від 6 серпня 1993 року № НОМЕР_1 Державним підприємством по ремонту і експлуатації жилфонда «Жилищник», зареєстрованого в реєстраційній книзі за № 7219.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.І. Артеменко