Справа № 694/1247/14-ц
провадження 2/694/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.02.2015 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої - судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Літвін Н.М., Блискавки А.С.

за участі:позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4

представника третьої особи без самостійних вимог:органу опіки та піклування Звенигородської міської ради Черкаської області Дахненка С.В.

представника третьої особи без самостійних вимог:служби у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації Мілевської Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,треті особи без самостійних вимог:орган опіки та піклування Звенигородської міської ради,служба у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_3,треті особи без самостійних вимог:орган опіки та піклування Звенигородської міської ради,служба у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.02.2008 року він з відповідачкою ОСОБА_2 зареєстрував шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина -ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1.

До вересня 2012 року сторони проживали разом по АДРЕСА_1, а у вересні 2012 року відповідачка ОСОБА_2 поїхала на заробітки в Ізраїль. З зазначеного часу малолітній син періодично проживав то у нього, то в матері відповідачки- ОСОБА_3.,але останнім часом вона стала погано відноситись до його сина, застосовувала фізичну силу відносно нього, перестала віддавати йому сина, внаслідок чого між ними виникали сварки. 18.02.2014 року близько 17.00 годин йому зателефонував син та повідомив, про те, що його побила баба-ОСОБА_3..Відразу після даного дзвінка він поїхав до місця проживання ОСОБА_3 та забрав сина.

ОСОБА_3 стала скаржитись на нього,а тому він звернувся до виконавчого комітету Звенигородської міської ради про відібрання свого сина у ОСОБА_3 та визначення його постійного місця проживання разом з ним. Рішенням виконкому №84 від 12.03.2014 року йому запропоновано самостійно забрати дитину, а в разі відмови звернутися до суду.

Після того, як рішенням виконкому визнане його право на перебування сина з ним, відповідачка ОСОБА_3 стала йому погрожувати, що стягне з нього заборгованість по аліментах, які визначив суд і виконавчий лист в даний час знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі, але раніше нічого про аліменти не говорила ні вона ні відповідачка ОСОБА_2, яка приїжджала з Ізраїлю в грудні 2013 року і перебувала в м. Звенигородка близько місяця. З відділу ДВС позивач не отримував будь-яких повідомлень.

2

За власні кошти купляв позивач синові одяг, продукти харчування, періодично платив за дитсадок. Звернувшись до відділу ДВС, дізнався про наявність в них на виконанні виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, Але державний виконавець не зміг пояснити, чому до цього часу він не був повідомлений про наявність виконавчого листа. Виходячи з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідачка ОСОБА_2 передала виконавчий лист про стягнення з нього аліментів безпосередньо перед від'їздом за кордон, а саме 14.08.2012 року.

21.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Звенигородського районного суду із заявою і в цей же день він отримав на руки заочне рішення суду від 21.09.2010 року, відповідно якого задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів.

Відразу після рішення виконкому по питанню місця проживання сина ОСОБА_3 реалізувала свої погрози та звернулася із заявою до Звенигородського РВ УМВС про притягнення його до кримінальної відповідальності і 12.03.2014 року заява по факту злісного ухилення від сплати аліментів була внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227, а 22.03.2014 року постановою слідчого СВ Звенигородського РВ УМВС кримінальне провадження за № 0000227 було закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 154 КК України.

Оскільки малолітній син ОСОБА_8 проживає з ним і перебуває на його повному утриманні,то вважає,що стягнуті з нього аліменти будуть використані не за цільовим призначенням.

Позивач звернувся до відділу ДВС Звенигородського районного управління юстиції про припинення стягнення аліментів на користь дружини ,так як дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні, однак, йому було відмовлено в усній формі та запропоновано звернутись до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів.

Думка дитини про її постійне місце проживання була вислухана та врахована органом опіки та піклування при розгляді спору між ним та відповідачем ОСОБА_3 про місце проживання дитини,але остання не погоджується з цим рішенням та продовжує збирати різні плітки та скаржитись на нього про неналежний догляд за дитиною, що і стало причиною звернення до суду про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ним за адресою АДРЕСА_1,а також звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до заочного рішення Звенигородського районного суду,Черкаської області від 21.09.2010 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному об'ємі з підстав зазначених в позові. Зазначив,що його малолітній син ОСОБА_8 проживає разом з ним з 28 лютого 2014 року і по даний час. Позивач працював з травня по грудень 2014 року у ПП "Карат авто" інструктором по керуванню, а в 2015 році має тимчасові заробітки, але прикладає зусилля до пошуку роботи.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 проти задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_8 разом із батьком заперечували,а відносно звільнення від сплати аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 не заперечували. Зокрема ОСОБА_2 в судовому засіданні 05.02.2015 року пояснила, що вона дійсно працює за кордоном в Ізраїлі з 2012 року,а син проживав разом із її матір'ю ОСОБА_3,а з 28.02.2014 року проживає разом з батьком ОСОБА_1,який його безпідставно забрав проживати до себе. З позивачем у неї виникли неприязні відносини,так як постійно виникали сварки,як під час спільного проживання,так і на даний час. Дитина під час проживання з батьком стала засмученою,агресивною,не набирає ваги,хворіє,а тому відповідачка хоче щоб суд визначив місце проживання разом з нею. Вона планує поїхати до Ізраїлю та розрахуватися з роботи і повернутися до України для постійного проживання. За період проживання сина з батьком

3

він привозив його до її родичів і вони спілкувалися з дитиною по скайпзв'язку.

ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні,оскільки позивач участі у вихованні сина не приймає,під час проживання з ним дитина неохайна, а тому з позивачем виникають сварки і на даний час неприязні відносини. Підтвердила також, що її внук ОСОБА_8 з 28.02.2014 року проживає разом з відповідачем, а їй онука не дає. До свого внука вона не застосовувала фізичної сили,а навпаки прикладала зусиль до його виховання,гралася з ним та займалася навчанням. Позивач не сплачував аліменти на утримання свого сина,а навпаки ухиляється від сплати аліментів. На даний час кримінальне провадження внесене в ЄРДР та ведеться слідство. Через непорозуміння виникали конфліктні ситуації з позивачем,а тому вона зверталася до Звенигородського РВ УМВС за допомогою.Також зазначила,що коли внук проживав разом з нею,а їй необхідно було пролікуватися або поїхати в санаторій пролікуватися,то вона віддавала внука його батькові.

Представник третьої особи без самостійних вимог:органу опіки та піклування Звенигородської міської ради Черкаської області Дахненко С.В. позов визнає та просить суд його задовольнити в повному об'ємі та врахувати висновок про визначення місця проживання дитини,який затверджений рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 22.01.2015 року №19 та вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8 з батьком ОСОБА_1,так як мати ОСОБА_2 з вересня 2012 року перебуває на заробітках за межами України і час її повернення невідомий,відповідно вона не може виконувати свій батьківський обов'язок.

Представник третьої особи без самостійних вимог:служби у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації Мілевська Л.А. позов визнала та просить суд його задовольнити в повному об'ємі та врахувати при вирішенні даного спору рішення комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської районної державної адміністрації №2 від 27.01.2015 року,яким рекомендували матері дитини ОСОБА_2 налагодити відносини з сином та брати активну участь у його вихованні,не заперечували проти подальшого проживання та виховання малолітнього ОСОБА_8 в родині батька ОСОБА_1,а також не запречували проти звільнення за рішенням суду ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8

Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили про те,що:

- ОСОБА_10, працює вихователем дошкільного навчального закладу ясел-садка №7 "Червоненька квіточка" в групі, де навчається ОСОБА_8. 2 роки ОСОБА_8 проживав з бабою ОСОБА_3,а з 28.02.2014 року і по даний час він проживає разом з батьком,так як зі слів інших працівників садочку їй відомо,що баба ОСОБА_3 вчинила насильство відносно свого внука ОСОБА_8,а тому між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник конфлікт та почалися між ними сварки. Коли ОСОБА_3 приводила та забирала ОСОБА_8 з садочку, постійно була не задоволена всим,навчанням,вихованням,іжею і т.д.,та перевіряла в якому дитина стані.Під час проходження поглибленого медичного огляду в садочку він здоровий,поправився має вагу 21 кг,пам'ять у дитини хороша,мислення розвинуте,з навчальною програмою справляється,являється лідером в групі,не вимовляє букву "Р",але ходить на заняття до логопеда.Батько приводить та забирає його з садочку ,цікавиться успіхами та приймає активну участь у розвитку та вихованні дитини,присутній на батьківських зборах та святкових ранках,має охайний вигляд,життєрадісний,став серйознішим,гордиться ,що проживає разом батьком, переживає,що можливо його заберуть у батька,а він хоче проживати разом з ним,йому не зрозуміло чому його ділять. ОСОБА_11 свідок побачила вперше в садочку за весь час 03.02.2015 року, коли прийшла до групи під час відпочинку та хотіла забрати ОСОБА_11,але вона не дозволила зайти до спальної кімнати,так діти відпочивали,після чого відповідачка почала вчиняти сварку ,кричати,розмахувати своєю сумкою у неї перед очима,така поведінка мами не зрозуміла,ОСОБА_11 свідок не дозволила забрати, а зателефонувала до батька,щоб той приїхав у садочок для вирішення даного конфлікту.

- ОСОБА_12,працює практичним психологом дошкільного навчального закладу ясел-садка №7 "Червоненька квіточка". До неї за порадою восени 2013

4

року звернулася баба ОСОБА_11 - ОСОБА_3,оскільки її внук був збуджений та стривожений.Він разом з іншими дітьми ходить до неї у групу на заняття,де вони навчаються правил спілкування та ОСОБА_11 свідок бачила всього 1 раз напротязі 15 хв.,але коли не пам'ятає.Батько ОСОБА_8 приділяє багато уваги.

Судом встановлено,що:

Сторони зареєстрували шлюб 09.02.2008 року,актовий запис №9.(а.с.18)

Рішенням Звенигородського районного суду від 05.02.2015 року шлюб між сторонами розірваний,і 16.02.2015 року рішення вступило в законну силу.(а.с.106)

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.19).

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради №84 від 12.03.2014 року рекомендовано ОСОБА_1, враховуючи,що він не позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, та не розлучений зі ОСОБА_2 (мамою ОСОБА_8),самостійно забрати сина в бабусі,оскільки ніяких законодавчих перешкод немає та надалі проживати з ним та доглядати його,а у разі відмови ОСОБА_3 (бабусі) віддавати сина,рекомендувано йому звернутися до суду та правоохоронних органів.(а.с.6)

Листом Звенигородської міжрайонної прокуратури від 28.03.2014 року, адресованому ОСОБА_1, зазначено,що його заява відносно неправомірних дій ОСОБА_3 щодо сина ОСОБА_8,який також являється її внуком,а також щодо обрання місця проживання розглянута. В результаті перевірки,проведеної за участю фахівців ГКМСД Звенигородського РВ УМВС,відділу у справах сім'ї, молоді та спорту, а також спеціалістів служби у справах дітей Звенигородської РДА,факти викладені у заяві знайшли підтвердження частково. Факт вчинення насильства збоку бабусі ОСОБА_3 відносно малолітнього внука ОСОБА_8,зареєстрований в журналі обліку заяв та повідомлень про вчинення насильства в сім'ї Звенигородської РДА. Перевіркою Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області №509 від 19.02.2014 року факт насильства збоку ОСОБА_3 відносно свого малолітнього внука підтвердження не знайшов. 28.02.2014 року проведено засідання комісії з захисту прав дитини Звенигородської РДА,на якій розглянуто питання про попередження насильства в сім'ї та жорстокого поводження до дітей. На даному засіданні з ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду та суворо попереджено про недопустимість насильства та жорстокого поводження щодо дитини. Також встановлено,що на даний час ніяких законодавчих перешкод для самостійного виховання свого сина немає,так не позбавлений щодо нього батьківських прав,являється працездатною особою і має постійне місце роботи,згідно акту Звенигородської міської ради від 19.03.2014 року обстеження матеріально-побутових умов за місцем фактичного проживання,житло повністю пристосоване для проживання сина та рішенням №84 виконавчого комітету від 12.03.2014 року рекомендовано проживати самостійно з сином.(а.с.7)

Актом депутата Звенигородської міської ради ОСОБА_13 від 07.07.2014 року встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою м.Звенигородка,вул.Кримського,24 в частині будинку,який на праві власності належить йому.Разом з ним проживає його малолітній син ОСОБА_8,який знаходиться на його повному утриманні.Житло повністю пристосоване для проживання дитини.Зі слів свідків ОСОБА_2 з вересня 2012 року знаходиться на заробітках в Ізраїлі та участі у вихованні сина не приймає.(а.с.8)

Згідно довідки, виданої виконкомом Звенигородської міської ради №4326 від 07.07.2014 року ОСОБА_1 відповідно до акту депутата фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_8 та знаходиться на його повному утриманні,мати знаходиться за кордоном не приймає участі у вихованні дитини.(а.с.9)

Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.09.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 аліменти в розмірі ? частини з усих видів доходів ,але не менше ,ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,щомісячно,починаючи з дня подачі заяви до суду 27.08.2010 року і до повноліття сина.(а.с.11)

5

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.04.2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів доходу та стягнення судових витрат залишено без задоволення.(а.с.20)

Постановою відділу ДВС Звенигородського районного управління юстиції від 14.08.2012 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-570/10 року виданого 21.09.2010 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_14 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_8-ІНФОРМАЦІЯ_1,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 27.08.2010 року та до повноліття дитини.(а.с.10)

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 борг станом на 01.07.2014 року складає 7705 грн.97 коп.(а.с.12)

23.03.2014 року слідчим Звенигородського РВ УМВС України Черкаській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000227 від 12.03.2014 року по факту злісного ухилення від сплати аліментів відносно ОСОБА_1(а.с.14)

Постановою Звенигородського міжрайонного прокурора від 16.06.2014 року скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направлено матеріали досудового розслідування №0000227 слідчому для організації досудового розслідування.(а.с.110)

Повідомленням Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області від 18.02.2015 року вказано,що кримінальне провадження №0000227 за ознаками правопорушення передбаченого ст.164 ч.1 КК України внесено до ЄРДР 12.03.2014 року і після проведення досудового слідства 25.03.2014 року було закрите за ст.284 ч.1 п.2 КПК України. 16.06.2014 року Звенигородським міжрайонним прокурором постанова про закриття кримінального провадження була скасована та на даний час ведеться слідство.(а.с.111)

Згідно копії довідки Звенигородської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області ОСОБА_1 не перебуває на обліку,як суб'єкт підприємницької діяльності.(а.с.15)

З 06.03.2013 року по 31.03.2014 року ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний в Звенигородському районному центрі зайнятості, на даний час на обліку не перебуває.(а.с.16-17)

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської районної державної адміністрації №2 від 27.01.2015 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 та звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1 - не заперечується проти подальшого проживання та виховання малолітнього ОСОБА_8 в родині батька ОСОБА_1,не заперечувал комісія також проти звільнення його від сплати аліментів за рішенням суду та рекомендували матері дитини ОСОБА_2 налагодити відносини з сином та брати активну участь у його вихованні.(а.с.83)

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради №19 від 22.01.2015 року "Про затвердження висновку "Про визначення місця проживання дитини", затверджено висновок про визначення місця проживання дитини ОСОБА_8.(а.с.84)

Висновком про визначення місця проживання визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8 з батьком за адресою АДРЕСА_1 ,так як мати малолітнього ОСОБА_2 з вересня 2012 року перебуває на заробітках і час її повернення не відомий,відповідно вона не може виконувати свій батьківський обов'язок.(а.с.85)

Згідно довідок виданих поліклінічним відділенням Звенигородської ЦРЛ ОСОБА_1 на "Д" обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває.(а.с.86-87)

У довідці дошкільного навчального закладу ясла-садок №7 "Червоненька квіточка" загального розвитку Звенигородської міської ради №1 від 15.01.2015 року ,зазначено,що ОСОБА_1 батько ОСОБА_8 з 28.02.2014 року постійно приводить та забирає

6

ОСОБА_8 з дитячого закладу,цікавиться успіхами та приймає активну участь у розвитку та вихованні дитини,сплачує спонсорські внески. Присутній на батьківських зборах та святкових ранках.За період з 28.02.2014 року по теперішній час дитина завжди має охайний вигляд,життєрадісний,здоровий.(а.с.88)

Згідно копії договору дарування від 30.04.2002 року,який посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу ОСОБА_15 та зареєстрованого в реєстрі за №983 ОСОБА_1 на праві власноті має 29/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1.(а.с.89)

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу ясла-садок №7 "Червоненька квіточка" загального розвитку Звенигородської міської ради №46 від 15.12.2014 року, ОСОБА_3 дійсно займалася вихованням свого внука ОСОБА_8 з 01.09.2012 року по 28.02.2014 року.В цей період ОСОБА_8 мав охайний вигляд,був завжди веселим та здоровим хлопчиком.Бабуся була присутня на батьківських зборах,дитячих святах,щомісяця сплачувала благодійну спонсорську допомогу.(а.с.97)

Згідно психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_8 складеної практичним психологом ДНЗ №7 ОСОБА_12 від 24.06.2014 року, на даний час вихованням хлопчика займається батько.Відношення батька до дитини уважне.У дитини є потреба бути членом колективу.Хоче бути лідером,виявляє ініціативу.На заняттях активний ,працює з інтересом,з охотою.Загальний розумовий розвиток дитини відповідає віку .Уміє розмірковувати ,узагальнювати, класифікувати. Мислення логічне,пам"ять образна.Хлопчик допитливий ,любить дослідницьку діяльність ,дії цілеспрямовані,проявляє елементи творчості.У взаєминах з дорослими вимагає до себе уваги,може бути неслухняним.З однолітками не завжди стриманий,не завжди володіє своїми почуттями та емоціями.Чесний,добрий активний.(а.с.99)

Сім'я ОСОБА_8 перебувала під соціальним супроводом Звенигородського районного центру соціальних служб для сім'ї,дітей та молоді з 5.03.2014 року по 28.05.2014 року згідно повідомлення суб'єкта із соціальної роботи,яка на той час працювала при Центрі,ОСОБА_16 і забезпечувала супровід даної сім'ї неодноразово відвідувала сім'ю за місцем проживання батька (де на той час перебував ОСОБА_8).Дитина проживала з батьком,мала всі необхідні речі,продукти харчування,відвідувала дитячий садок.Нарікань від вихователів по догляду за дитиною не було.Мати неповнолітнього ОСОБА_8 на той час перебувала на заробітках за межами України.Батьки не розлучені.Сім'я була знята з соціального супроводу,так як загроз здоров'ю і життю дитини не було і одним із батьків (батьком) виконувались всі функціональні обов'язки щодо виховання та догляду за дитиною.(а.с.100)

Згідно інформації про результати психологічного вивчення емоційної сфери ОСОБА_8 в присутності обох батьків наданої практичним психологом навчально-методичного центру практичної психології та соціальної роботи методичного кабінету відділу освіти Ватутінської міської ради ОСОБА_17,яке проводилось 10.02.2015 року з 16.00 год. до 17.00 год. При інтерпретації психомалюнка-можна говорити про відсутність сформованого образу сім'ї у дитини,потребу в "основі",на якій почувалася більша безпека (промальовано основу-траву,що говорить про певний рівень тривожності дитини),потреба в захистові (поруч з будинком намальовано веливе дерево).Дитина відносить до членів сім'ї тата і себе,при цьому при запитанні "де мама?" вказує,що вона мешкає в іншій квартирі.Відсутність сім'ї на малюнку також вказує на почуття тривоги,про ворожість в сімейній ситуації говорить зображення мами (після нагадування,що її потрібно намалювати) на іншому листі,намальованому першим,при цьому малювання було неохайне,що вказує на не значимість на момент вивчення мами для дитини.Звертає на себе увагу самоізоляція хлопчика від інших об'єктів на малюнку (дитина обмежила себе рамками "Трактора"),що говорить про можливе почуття неповноцінності дитини в сімейній ситуації.Також за результатами спостереження можна припустити наявність у дитини "синдрому відчудження від батьків"-в даному випадку -від мами.(а.с.101-104)

Довідкою Звенигородського РВ УМВС України Черкаській області від 13.02.2015 року підтверджуються конфліктні ситуації,які виникали в сім'ї ОСОБА_8.(а.с.105)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає,

7

що позов про виначення місця місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України ( далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з н их, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Факти зловживання сторонами спиртними напоями або наркотичними засобами, або факти їх аморальної поведінки, які б перешкоджали нормальному розвиткові дитини судом не встановлено.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Позивач забрав до себе проживати дитину 28.02.2014 року, після телефонного дзвінка сина ОСОБА_8 18.02.2014 року,який повідомив,що його б'є баба ОСОБА_3,а також кричить на нього. Позивач чинить перешкоди для спілкування з дитиною.

Мати малолітнього ОСОБА_8 перебуває на даний час в Ізраїлі на заробітках,що і підтвердила під час виступу в судових дебатах її представник ОСОБА_4,в судовому засіданні була присутня лише 1 раз, а саме 05.02.2015 року. В дитячому садочку відповідачка також була один раз 03.02.2015 року,що підтвердила свідок ОСОБА_10

Під час проголошення рішення 18.02.2015 року відповідачка не була присутня в судовому засіданні,що підтверджує небажання відповідачки відповідально ставитись до виконання батьківських обов'язків та створення умов для утримання і виховання дитини.

Батько дитини відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків,має належні умови для забезпечення потреб малолітнього сина. З 28.02.2014 року постійно приводить та забирає ОСОБА_8 з дитячого закладу,цікавиться успіхами та приймає активну участь у розвитку та вихованні дитини,сплачує спонсорські внески, присутній на батьківських зборах та святкових ранках. За період з 28.02.2014 року по теперішній час дитина завжди має охайний вигляд,життєрадісний,здоровий.

Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської районної

8

державної адміністрації №2 від 27.01.2015 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 та звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1, висновком про визначення місця проживання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 22.01.2015 року №19, місце проживання дитини доцільно визначити разом з батьком, у зв'язку з тим,що мати малолітньої дитини перебуває за кордоном на заробітках.

Відповідно до інформації про результати психологічного вивчення емоційної сфери ОСОБА_8 в присутності обох батьків наданої практичним психологом навчально-методичного центру практичної психології та соціальної роботи методичного кабінету відділу освіти Ватутінської міської ради ОСОБА_17, за результатами спостереження можна припустити наявність у дитини "синдрому відчудження від батьків" - в даному випадку -від мами.

Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об'єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків може створити кращі умови життя дитини.

Більш того, національне сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

Крім того, мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Суд бере до уваги вік дитини, якій на момент вирішення спору виповнилося тільки п'ять років, до того ж є хлопчиком та потребує особливого батьківського догляду та виховання,враховує ставлення позивача до батьківських обов'язків та створення умов для утримання і виховання дитини, та вважає,що необхідно за вищевказаних обставин визначити місце проживання разом із батьком,так як саме він здатний забезпечити належні умови для виховання дитини, що буде повністю відповідати інтересам дитини та вимогам Закону.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч. 3 ст. 181 СК України).

З аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утриманні дитини є її проживання з цим з батьків.

З 28 лютого 2014 року син сторін ОСОБА_8 проживає разом із батьком, який з цього часу утримує сина,про що в судовому засіданні сторони підтвердили.

За таких обставин відпали обставини, які були підставою для стягнення за заочним рішенням суду від 21 вересня 2010 року аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8.

Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З урахуванням вищевикладеного,суд,вважає,що необхідно звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються з нього за заочним рішенням Звенигородського районного суду,Черкаської

9

області від 21.09.2010 року.

На підставі ст.ст.141, 150, 160, 161, 179, 180, 181 СК України та керуючись ст. ст. 10,11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження НОМЕР_1 видане 10 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області,актовий запис №89) разом з батьком ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, уроженця с.Майданівка, Звенигородського району,Черкаської області,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються за заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.09.2010 року.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя