Справа № 308/2788/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

судді-доповідача: Куцина М. М,

суддів: Собослоя Г.Г., Павліченка С.В.,

при секретарі: Марчишак Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю „ Страхове товариство з додатковою відповідальністю „ Глобус" до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку виконання зобов'язання за договорами доручення, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку виконання зобов'язання за договором доручення.

Позов мотивовано тим, що 01.11.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір - доручення № 0504 -ДВК від 01.11.2013 року, згідно з яким страховий агент здійснює представництво інтересів страховика щодо консультування, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування.

На виконання умов договору та для здійснення реалізації страхових продуктів, товариство надало ОСОБА_2, відповідно до акту прийому - передачі матеріальних цінностей від 20.08.2014 року, бланки суворої звітності серії АІ № 3326646, 326647, 3326648, 3326649, 3326650, у загальній кількості п'ять штук.

Позивач зазначає, що 02.10.2014 року відповідач по справі ОСОБА_2 уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 3326650, згідно з яким було застраховано відповідальність водія транспортного засобу марки " Volkswagen" р.н.з. НОМЕР_1.

За результатами перевірки заяви на виплату страхового відшкодування по страховій справі № 2768 від 04.11.2014р. встановлено, що із застрахованим транспортним засобом марки "Volkswagen" р.н.з. НОМЕР_1 по полісу АІ № 3326650 від 02.10.2014 р. трапилася дорожньо-транспортна пригода. Крім того, встановлено, що в порушення п.2.2.6, п.2.2.12 договору - доручення оформлення даного полісу було проведено без вчасної його оплати, оплата була здійснена тільки 07.10.2014 року, тобто після ДТП в сумі 288,10грн. У порушення вимог п. 2.2.13 договору доручення відповідачем не було проведено реєстрацію полісу АІ № 3326650 від 02.10.2014 р. в книзі обліку укладених договорів страхування одразу після його укладення, а фактично зареєстровано тільки 06.10.2014 року ( після ДТП 05.10.2014р.) .Оскільки відповідач порушила умови договору Доручення № 0504 -ДВК від 01.11.2013 року, товариство листом № 4505 -ВК від 24.11.2014 року повідомило про відкликання повноважень страхового агента та припинення дії вищевказаного договору.

Крім того, позивач зазначає, що, відповідно до п.5.9 договору Доручення, сторони домовились про те, що у випадку порушення страховим агентом умов договору, страховий агент у безспірному порядку сплачує на користь страховика штраф не залежно від виникнення у страховика збитків, який стягується безпосередньо із страхового агента або утримується із його винагороди за рішенням страховика.

Позивач вважав, що відповідач ОСОБА_2, як страховий агент , не виконала належним чином невиконана обов'язок передбачений п. 5.9 договору Доручення

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст. ст.526, 611, 629 ЦК України, просив у суді першої інстанції стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 1700 гривень за порушення виконання зобов'язання за договором доручення та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року позов Товариства з додатковою відповідальністю „ Страхове товариство з додатковою відповідальності „ Глобус"- задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 1700 гривень та 243,60 гривень судового збору.

Відповідачка не погодилася з рішенням місцевого суду і подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт у тексті апеляційної скарги вказує на те, що згідно з умовами Договору Доручення № 0504 -ДВК від 01.11.2013 року, вона мала цивільно - правові відносини з позивачем виключно як страховий агент, статус якого вона набула в силу Договору доручення. Листом щодо припинення повноважень страхового агента та дії договору доручення" № 4505 -ВК від 24.11.2014 року, позивач по справі повідомив її про відкликання повноважень страхового агента та припинення дії ( розірвання) Договору доручення із 24.11.2014 року. Вона звертає увагу на те, що згідно з пунктами п. 5.3 та 5.9 Договору доручення, визначено, що особа повинна перебувати у статусі Страхового Агента, однак станом на час звернення позивача до суду , вона від імені страховика та за його дорученням не діє, тобто не є страховим агентом у розумінні ст. 15 ЗУ "Про страхування", оскільки 24.11.2014 року її правовий статус страхового агента припинено. Отже, відсутні юридичні можливості стягнути штраф. Позивач вправі був стягнути з неї штраф як з особи, яка була наділена правовим статусом страхового агента, або ж утримати даний штраф із її винагороди при проведенні розрахунку.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Судова колегія вважає, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, може розглянути справу за відсутністю відповідачки, оскільки вона належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того що, відповідачкою по справі як страховим агентом за договором доручення не виконані вимоги п.2.2.13 цього договору Доручення .

Зокрема , після оформлення договору обов'язкового страхування цивільно- правої відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс АІ 3326650 від 2 жовтня 2014 року), згідно з яким було застраховано відповідальність водія транспортного засобу марки Volkswagen" р.н.з. НОМЕР_1 , нею не було проведено реєстрацію цього договору в книзі обліку укладених договорів страхування(полісів) одразу після укладення, та не проведено його оплату . Відповідачкою фактично даний полюс було зареєстровано 6 жовтня 2014 року, а оплату проведено після 7 жовтня 2014 року, тобто після вчинення застрахованим автомобілем ДТП , чим було допущено порушення п .2.2.6 п.2.2.12 п.2.2.13 , а тому за порушення п.5.9 Договору доручення на відповідачку покладено обов'язок сплатити позивачеві штрафні санкції у розмірі 1700 гривень.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2013 року між ТДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" та відповідачем ОСОБА_2 ( надалі страховий агент) укладено договір - доручення № 0504 -ДВК, згідно з яким страховий агент здійснює представництво інтересів страховика щодо консультування, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування.

02 жовтня 2014 року відповідач по справі ОСОБА_2 оформила договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АІ 3326650, згідно з яким було застраховано відповідальність водія транспортного засобу марки "Volkswagen" р.н.з. НОМЕР_1.

Із застрахованим транспортним засобом марки " Volkswagen" р.н.з. НОМЕР_1 по полісу АІ 3326650 трапилась дорожньо-транспортна пригода 05.10.2014 року о 21 год.45 хв., що стверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Із довідки щодо оплати платежу по полісу, виданої головним бухгалтером ТДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", за даними бухгалтерського обліку по ДС ОСЦПВ - АІ 3326650 стверджується факт того, що платіж було проведено тільки 07.10.2014 року на суму 288,10 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.2.2.6 договору - доручення - оформлення договорів страхування проводиться протягом одного дня з моменту внесення страхового платежу в касу Страховика чи на поточний рахунок Страховика.

Відповідно до п.2.2.12 договору - доручення - Страховий агент зобов'язаний здійснювати контроль за сплатою страхувальником страхових платежів.

Відповідно до п.2.2.13 договору - доручення - Страховий агент зобов'язаний проводити реєстрацію Договорів страхування в книзі обліку укладених договорів страхування (полісів) за формою, встановленою Страховиком, що затверджена Наказом № 13 від 17.01.2006 року "Про введення в дію Книг обліку укладених договорів страхування ( полісів) агентського пункту" одразу ж після їх укладення, відповідно до Внутрішніх нормативних документів Страховика.

В порушення вимог п. 2.2.13 договору - доручення, ОСОБА_2 не було проведено реєстрацію даного полісу АІ 3326650 від 02.10.2014 року в Книзі обліку укладених договорів страхування (полісів) одразу ж після його укладення, а фактично зареєстровано тільки 06.10.2014 року, тобто після дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 13/.

Також матеріалами справи стверджено, що оформлення відповідачем ОСОБА_2 полісу АІ 3326650 було проведено без вчасної його оплати, оскільки оплата була проведена тільки 07.10.2014 року, тобто після дорожньо-транспортної пригоди, чим було порушено вимоги п.п. 2.2.6; 2.2.12 договору - доручення № 0504 -ДВК від 02.10.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 була ознайомлена із системою "Глобус - Стягнення", яка є додатком № 14 до Наказу № 00-0002-М-12 від 03.01.2012р. ( із наступними змінами і доповненнями), що підтверджується її підписом під п. 9.5 Договору Доручення.

Відповідно до п. 5.2.1 Системи "Глобус - Стягнення", за порушення внутрішніх нормативних актів при укладенні та оформленні Договорів Страхування застосовується штраф у розмірі до 100 неоподаткованих мінімумів доходу /а.с.6/.

У зв'язку із порушенням ОСОБА_2 умов договору - доручення № 0504 -ДВК від 02.11.2013 року, ТДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" листом № 4505- ВК від 24.11.2014 р. повідомило ОСОБА_2 про відкликання повноважень Страхового агента та припинення дії ( розірвання) договору із 24.11.2014 року .

Відповідно до п. 4.1 договору - доручення договір - доручення припиняється за згодою сторін, а також у разі відкликання повноважень Страхового Агента або відмови Страхового Агента від подальшого здійснення посередництва.

Доводи представника відповідача про те, що станом на час звернення позивача до суду, ОСОБА_2 від імені страховика та за його дорученням не діє, тобто не є страховим агентом у розумінні ст. 15 ЗУ "Про страхування", оскільки ОСОБА_2 із 24.11.2014 року втратила той правовий статус, яким вона наділялась в період дії договору, а тому відсутні правові підстави для покладення на відповідачку відповідальності сплатити штраф за порушення зобов'язання встановленого договором доручення .

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і підлягають відхиленню з наступних підстав.

Умовами договору, а саме: п.5.3 та п. 5.9 цього договору Дорученя передбачено настання відповідальності страхового агента у випадку порушення ним умов договору та / або внутрішніх нормативних актів Страховика.

Із змісту письмових заперечень у суді першої інстанції та тексту апеляційної скарги вбачається, що відповідачкою визнається факт порушення нею умов договору доручення, однак нею оспорються лише покладення на неї відповідальності у вигляді штрафних санкцій передбачених договором Доручення , у зв'язку з припиненням договору доручення.

Відповідно до п. 5.9 договору - доручення, сторони домовились про те, що у випадку порушення Страховим Агентом умов договору та / або внутрішніх нормативних актів Страховика, Страховий Агент у безспірному порядку сплачує на користь Страховика штраф, незалежно від виникнення у Страховика збитків. При цьому, штраф стягується безпосередньо із Страхового Агента або утримується із його винагороди - за рішенням Страховика. Розміри штрафів та порядок їх застосування встановлені у Системі "Глобус - Стягнення", яка є додатком № 14 до Наказу № 00-0002-М-12 від 03.01.2012р. ( із наступними змінами і доповненнями), яку сторони домовились застосовувати при вчиненні страховим Агентом порушень умов цього Договору та Внутрішніх нормативних актів Страховика.

Так, відповідно до п. 5.3 договору - доручення, у разі невиконання вимог п. 2.2.13 Договору, Страховий агент сплачує страховику штраф у розмірі до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо Страховим агентом не виконано вимоги п.2.2.12 цього договору і страховиком виплачено страхове відшкодування - страховий агент зобов'язаний відшкодувати страховику суму виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до норм ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставини та у відповідності до п. п .2.2.6 п.2.2.12 п.2.2.13 та п. п.5.3. 5.9 договору Доручення, були правові підстави для покладення на відповідачку обов'язку сплати позивачеві штрафних санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді