Справа № 263/8884/15ц
Провадження № 2/263/2804/2015
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

при секретарі Корзініній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності на ? частину майна, придбаного в період знаходження у фактичних шлюбних відносинах.

Також від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 здійснювати нотаріальні дії з видачі свідоцтва на право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02 лютого 2015 року, а також здійснювати будь-які нотаріальні дії, повязані з видачею документів на спадкове майно останнього до вирішення по суті даної цивільної справи.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що заява позивачки про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 2 частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, крім того, частиною 3 цієї ж статті встановлено, що види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Відповідно до ч.4 цієї ж Постанови суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи наведені норми діючого законодавства, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є вмотивованою, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а вид забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу видавати свідоцтво на право спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02 лютого 2014 року, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачкою наведено достатньо переконливих та обєктивних причин, на підставі яких необхідно забезпечити позов шляхом заборони нотаріусу видавати свідоцтво на право спадкування за законом, а тому суд задовольняє заяву.

Керуючись ст.ст.151-153, 209 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 здійснювати нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлого 02 лютого 2015 року, а також будь-які нотаріальні дії, повязані з видачею документів на спадкове майно останнього до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності на ? частину майна, придбаного в період знаходження у фактичних шлюбних відносинах.

Копію ухвали направити для виконання приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4.

Копію ухвали для відома направити сторонам по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі у пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Ікорська