Справа № 242/3431/15-ц
Провадження № 2/242/1436/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 територіальної громади про встановлення факту спільного проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 27.08.2015 року звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю, в якій зазначила, що 07.08.2012 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 32/34. 02.04.2014 року померла тітка позивача ОСОБА_5 після смерті якої залишилася спадщина у вигляді ? частки вищевказаної квартири. Дана квартира належала спадкодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11817, виданого Службою приватизації державного житлового фонду 28.05.1996 року і зареєстрований в ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації 26.07.1996 року від № 376. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки ОСОБА_5 і вона прийняла спадщину, так як своєчасно подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За життя тітка фактично проживала в шлюбі з ОСОБА_4 близько 40 років, але шлюб вони так і не зареєстрували, спільних дітей в них не було. Під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, позивач дізналася, що тітка не прийняла спадщину яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 В звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сімєю. Просить суд, встановити факт, того що її тітка ОСОБА_5, яка померла 02.04.2014 року, дійсно мешкала з померлим 07.08.2012 року ОСОБА_4 у фактичному шлюбі однією сімєю близько 40 років, по день його смерті, вели спільне господарство і те що вона є спадкоємицею 4-ої черги спадкоємства.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 територіальної громади у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно акту про фактичне проживання № 1617 від 18.08.2015 року, складеного депутатом Української міської ради м. Селидове ОСОБА_6 за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_5 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4, однією сімєю і вели спільне господарство по день їх смерті.

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 від 13.11.2014 року, ОСОБА_4 помер 06.08.2012 року, на підставі чого видано свідоцтво про смерть серія І-НО № 350272 від 07.08.2012 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 778531 від 15.04.2014 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_5 померла 02.04.2014 року у віці 76 років, про що складено відповідний актовий запис № 88.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 11817, виданого Службою приватизації державного житлового фонду 28.05.1996 року і зареєстрований в ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації 26.07.1996 року від № 376, квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 32/34 належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що їй знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 близько 30 років, оскільки вони мешкали за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 32/34 по сусідству з її сестрою ОСОБА_1 і вони часто допомагали їм у звязку з їх похилим віком. Їй також відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мешкали як подружжя без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство і мали спільний побут. ОСОБА_5 останні годи доглядала за ОСОБА_4, оскільки він хворів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що їй знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки вони були її сусідами і вони близько 7 років дружили сімями. Їй також відомо, що вони мешкали за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Свердлова, 32/34 к подружжя без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, доглядали один за одним.

Будучі допитана у якості свідка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали з нею по сусідству, їй відомо, що вони тривалий час жили разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. З померлою ОСОБА_5 вона працювала на одній роботі, їй також відомо, що у звязку з хворобою ОСОБА_4, його пенсію за довіреністю отримувала ОСОБА_5 і вона доглядала за ним.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі докази та показання свідків вказують на наявність підстав для встановлення факту спільного проживання однією сімєю ОСОБА_5, яка померла 02.04.2014 року, дійсно мешкала з ОСОБА_4, який помер 07.08.2012 року у фактичному шлюбі однією сімєю близько 30 років.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_5 спадкоємицею 4 черги після смерті ОСОБА_4, суд вважає їх безпідставними, оскільки встановлення факту проживання однією сімєю даних осіб близько 30 років до часу відкриття спадщини, вже і так тягне за собою виникнення прав в контексті ст. 1264 ЦК України.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. ст. 213-215, 256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 територіальної громади про встановлення факту спільного проживання однією сімєю задовольнити частково.

Встановити факт, того що ОСОБА_5, яка померла 02.04.2014 року, дійсно мешкала однією сімєю у фактичному шлюбі з ОСОБА_4, який помер 07.08.2012 року близько 30 років, по день його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя