ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/948/15-ц
провадження № 2/753/2192/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участі секретаря ДРАГА О.М.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, не живуть однією сім'єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім'ї та примирення між ними не можливе.

Відповідач в судове засідання не з"явився , через загальну канцелярію за вх. № 9800 від 26.02. 2015 року надав пи сьмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки попередньо його дії узгоджені з позивачкою, питання про розірвання шлюбу вирішено ними пільно.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмову заяву відповідача , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року, укладеного у Лівобережному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї , актовий запис № 1455 (а.с.4), від шлюбу мають двох неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження ( а.с.5).

Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати довіри, почуття поваги та любові. Сторони з січня 2015 року не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю, та проживають окремо.

Від можливості призначення судом строку на примирення сторони відмовилися, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вони свідомо прийняли рішення про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Майнового спору у сторін не виникає.

Щодо виховання неповнолітньої доньки сторони визначилися в добровільному порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя" та, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60,62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 серпня 2009 року, укладеного у Лівобережному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї , актовий запис № 1455 між

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення вручити позивачці в залі судового засідання під розписку, відповідачу невідкладно надіслати рекомендованою поштою для відому.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.