Справа № 367/5878/14 Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/4376/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 18 12.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Гуля В.В., Антоненко В.І.

при секретарі Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Омега Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з названим позовом.

Посилалася на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 01.07.2010 року вчинив виконавчий напис серія ВМТ № 613051, за яким звернув стягнення на будинок АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею 0,0600 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені будинок та земельна ділянка на підставі іпотечного договору №1252-Ф/ІІІ-1 від 18.07.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., реєстровий № 4381 передана у іпотеку ПАТ «Сведбанк». В рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку та земельної ділянки пропонував задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у розмір: 1 107 089,97 дол. США та 1 659 759,42 грн. та 18 000 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 4352.

Позивачка вказувала, що про виконавчий напис їй нічого не було відомо, ПАТ «Сведбанк» направляв їй вимогу щодо погашення заборгованості 23.03.2010 року за №1984. Вона мала 30 денний строк для виконання вимог банку з дня отримання вимоги, яку вона отримала 29.03.2010 року.

Виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушення вимог закону, на підставі документів, які не підтверджують безспірність розміру заборгованості. Сума боргу, яка існувала у неї перед банком не відповідає сумі, яку зазначено нотаріусом.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4352 про звернення стягнення на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею 0,0600 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_2, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 01 липня 2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду з підстав невідповідності його вимогам матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

По справі встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 01.07.2010 року вчинено виконавчий напис серія ВМТ № 613051, за яким звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею 0,0600 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені будинок та земельна ділянка на підставі іпотечного договору №1252-Ф/ІІІ-1 від 18.07.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., реєстровий №4381 передана у іпотеку ПАТ «Сведбанк». В рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку та земельної ділянки нотаріус пропонував задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у розмір: 1 107 089,97 дол. США та 1 659 759,42 грн. та 18 000 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 4352 (а.с.19).

Як видно з матеріалів справи, ПАТ «Сведбанк» направив ОСОБА_2 вимогу від 23.03.2010 року за №1984 про сплату заборгованості за Кредитним договором від 18.07.2008 року №1252-Ф, та зазначив, що у разі невиконання даної вимоги в 30-денний строк з дня отримання вимоги, Банк залишає за собою право звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.61-62).

Також, встановлено, що 10 грудня 2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Бондарем В.М. винесено постанову про відкриття ВП №23224716 по виконанню виконавчого напису нотаріуса №4352 виданого 01.07.2010 року (а.с.116-117).

13 лютого 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Канцедалом О.О. винесено постанову про заміну сторони ВП №23224716 з стягувача ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Омега Банк» (а.с.118-119).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що банк проінформував (надіслав вимогу) ОСОБА_2 про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису та, в зв'язку з відсутності заперечення з її сторони стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула статусу безспірної

Проте, з таким висновком суду у повній мірі погодитись не можна.

Суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що в досудовій вимозі Банк вказував на те, що залишок заборгованості боржника за кредитом становить 1 080 629,30 доларів США.

Однак, у виконавчому написі нотаріуса було зазначено іншу суму заборгованості, а саме : заборгованість по кредиту в сумі 895 000 доларів США ; заборгованість по процентам в сумі 212 089,97 доларів США; заборгованість за комісією в сумі 43 013,70 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1 608 736,21 грн.; пеня за комісією в сумі 8009,51 грн. , що свідчить про те, що сума заборгованості, що була вказана в претензії - вимозі та сума заборгованості, яка вказана в виконавчому напису є різними.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи відповідають документам, передбаченим Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Чинною на дату виникнення правовідносин Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань (п. 283).

Згідно приписів п. 284 даної Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується , зокрема, до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Як уже наголошувалося, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі не лише розмір заборгованості по кредиту та відсотках, а й штрафні санкції- пеню за прострочення кредитних зобов»язань, яка становить : пеню за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1 608 736,21 грн.; пеню за комісією в сумі 8009,51 грн.

З розрахунку заборгованості , який надав Банк нотаріусу, вказано про нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту з 11.06.2009 року.

Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вимогу про повернення всієї суми заборгованості Банк направив позичальнику 23.03.2010 року. Дана вимога ОСОБА_2 отримана 29.03.2010 року. Отже, лише через тридцять днів від дня отримання позичальником вимоги банку настав строк виконання зобов'язання за кредитним договором (достроково). Однак, з розрахунку заборгованості, наданого банком нотаріусу пеня за кредитним договором нарахована від всієї суми кредиту , строк платежу за яким на дату нарахування пені ( з 11.06.2009 року) з огляду на дату направлення вимоги (23.03.2010 року ) ще не настав, оскільки строк платежу по поверненню всієї суми кредиту настав після збігу тридцятиденного строку на виконання вимоги, а саме 29.04.2010 року.

Усі ці обставини нотаріусом не враховувалися. При цьому, матеріали справи не містять даних про те, що нотаріус повідомляв боржника про звернення стягувача за виконавчим написом на суму, що значно відрізнялася від суми, вказаній у вимозі, надісланій боржнику банком.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обгрунтованість повинен виходити з того що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку колегії, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми статті 88 Закону України „Про нотаріат", пункту 284 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, висновки суду не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення суду першої інстанції не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню. По справі слід ухвалити нове рішення, яким, з урахуванням викладеного вище, необхідно задовольнити позивні вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України, колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №4352 про звернення стягнення на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд, що належить на праві власності ОСОБА_2, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Описенко Д.О. 01 липня 2010 року таким, що не підлягає до виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: