Карлівський районний суд Полтавської області
Справа №531/1595/15-ц
Провадження № 2/531/593/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Карлівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої-судді Жмурка П.Я.

при секретарі Клименко Т.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в вересні 2015 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації , яким просив: Визнати недостовірної інформацію розповсюджену 18 грудня 2014 року ОСОБА_3, а саме:"...Що мішає закінчити виконавче провадження по кримінальному провадження, по кримінальній справі, яка занесена до ЄРДР по факту предполагаємий по корупційному заяві не депутата присутнього тут ОСОБА_4 на одній із сесій, яка була тут ето самоє наглядно продемонстрованона всю Карлівський район і Машівський про його заяву, що він підкупляв депутатів на одній із сесій для того, щоб тут вибрати ОСОБА_5, ОСОБА_5 головою районної ради"; зобов'язати ОСОБА_3 вибачитись перед ОСОБА_6за поширення недостовірної інформації, та спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення, на черговому засіданні сесії Карлівської районної ради шостого скликання; Зобов*язати Карлівську районну раду оприлюднити, на засіданні сесії Карлівської районної ради повідомлення про ухвалення у справі судове рішення та тексту резолютивної частини рішення суду; Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5000 грн.в якості компенсації за завдану моральну шкоду та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1218,00 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що 18 грудня 2014 року на 31 сесії Карлівської районної ради шостого скликання , при заслуховуванні питання №17 порядку денного " Про інформацію прокурора Карлівського району про стан законності та вжиття заходів щодо її зміцнення та результати діяльності" громадянин, ОСОБА_3, представившись , як голова громадської організації "Громадський контроль", в присутності депутатів Карлівської районної ради, інших запрошенихта представників ЗМІ у своєму запитанні прокурору Карлівського району заявив: "...Що мішає закінчити виконавче провадження по кримінальному провадження, по кримінальній справі, яка занесена до ЄРДРпо факту предполагаємий по корупційному заяві не депутата присутнього тут ОСОБА_4 на одній із сесій, яка була тут ето самоє наглядно продемонстрованона всю Карлівський район і Машівський про його заяву, що він підкупляв депутатів на одній із сесій для того, щоб тут вибрати ОСОБА_5, ОСОБА_5 головою районної ради" . Своїми дями, позивач вважає, що відповідач грубо порушив його Конституційні права та поширив недостовірну інформацію, яка підлягає осуду громадськості, принижує його честь та гідність, як громадянина та завдає шкоду діловой репутації, як співзасновника ТОВ "Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи", одного з провідних підприємств Карлівського району . Позивач вважає, що нього відповідачем було застосовано термін "корупціонер", а тому цей неправдивий факт - є наміром принизити його, як досить відому людину в нашому місті та в Карлівському районі в цілому, а також безпідставно звинуватити його.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі із підстав зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно 18.12.2014 року він був присутнім на 31 сесії Карлівської районної ради шостого скликання. Він є головою громадської організації "Карлівський громадський контроль" і прийшов на сесію з метою послухати прокурора а саме 8 питання порядку денного " Про інформацію прокурора Карлівського району про стан законності та вжиття заходів щодо її зміцнення та результати діяльності". Після його промови відповідач задав йому питання саме так як говорить позивач. Не закінченість фраз говорить, що він як людина не є публічною, тому хвилюється при своїх виступах і тому виникли такі питання. Він підправив своє питання в судовому засіданні і говорить, що він саме задав в слідуючому смислі: "яка занесена до ЄРДР по факту предполагаємому по корупційній заяві не депутата писутнього тут ОСОБА_4.". Чому саме він застосував слово "корупційній заяві", то він вважає, що в діях ОСОБА_4 саме предполагаєма корупційна складова. Задати таке питання його змусило те, що працівники міліції нічого по справі не робили і не хотіли її розслідувати, а не він намагався когось оскорбити чи принизити честь та гідність даним питанням а не інформацією. Тим паче він є заявником по даному кримінальному провадженню і мав право цікавитись рухом справи. На цій підставі відповідач вважає, що він не пошорював недостовірної інформації.

Суд, вислухавши учасників процесу, свідків дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку .

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34).

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Відповідно до п. 4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, а позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" (1986 р.) суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.

Судом встановлено , що 18 грудня 2014 року відбулась 31 сесії Карлівської районної ради шостого скликання, у якої на порядку денному 8 питанням була інформація прокурора Карлівського району про стан законності та вжиття заходів щодо її зміцнення та результати діяльності . Доповідач прокурор Хатьонка В.В.(а.с.50-51)

Із заяви голови ГО "Карлівський громадський контроль" ОСОБА_3 адресованої Прокурору Карлівського району Хатьонка В.В., вбачається, що він звернувся з проханням провести перевірку по визнаному факту корупційного правопорушення гр. ОСОБА_4 29.04.2014 року на засіданні Карлівської районної ради де він заявив, що підкупляв депутатів. Заява датована 27.05.2014 р. Прокуратурою Карлівського району прийнята цього ж числа (а.с. 35)

Окрім цього суд звертає увагу, що з подібними заявами відповідач звертався і до голови Карлівської райдержадміністрації 10.06.2015 та 14.07.2015 (а.с.36.38)

На думку суду обставини, викладені в заяві, що подається до установи , організації не можуть розцінюватись як поширення інформації. Так, подаючи заяви у різні інстанції відповідач скористався своїм правом, передбаченимст. 40 Конституції України, ст. 1 Закону України " Про звернення громадян" , яке не може бути обмежене.

Крім того, відповідно до вимог п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.09 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

З відповіді прокуратури Полтавської області від 21.07.2014 р. № 04/2/2-58514, вбачається , на звернення ОСОБА_3 та голови ГО "Карлівський громадський контроль" ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушенням ОСОБА_4, вони повідомляють, що 30.05.2014 року розпочато досудове розслідування за ч.2 ст. 369-2 КК України . Суд звертає увагу, це стаття "Зловживання впливом". Дана стаття входить в перлік злочинів які вважаються корупційними злочинами, відповідно до примітки ст.45 КК України.(а.с.39,41)

З постанови про закриття кримінального провадження від 24.12.2015 року , вбачається, що факт підкупу гр..ОСОБА_4 депутатів Карлівської районної ради не підтвердився. ( а.с.33)

Також не оспорюється сторонами і те , що в приміщенні Карлівської районної ради , в залі для нарад, в присутності депутатів Карлівської районної ради , інших запрошених та представників засобів масової інформації, ОСОБА_3 під час виступу прокурора задав питання прокурору, а саме: "...Що мішає закінчити виконавче провадження по кримінальному провадження, по кримінальній справі, яка занесена до ЄРДР по факту предполагаємий по корупційному заяві не депутата присутнього тут ОСОБА_4 на одній із сесій, яка була тут ето самоє наглядно продемонстрованона всю Карлівський район і Машівський про його заяву, що він підкупляв депутатів на одній із сесій для того, щоб тут вибрати ОСОБА_5, ОСОБА_5 головою районної ради ?" Що було підтверджено і відеозаписом наданим позивачем. ( а.с.8)

З відео яке як доказ надав відповідач, вбачається, що позивач ОСОБА_4 на одному із засідань сесії Карлівської районної ради говорив про підкуп депутатів для обрання ОСОБА_5 головою ради. (а.с.23) Даний факт був підтверджений показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Зі слів відповідача саме цей факт спонукав його звернутись до правоохоронних органів для перевірки сказаних слів позивача.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. З огляду на вище викладене, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_3 на сесії було задано питання прокурору по кримінальному провадженню, в якому він є заявником і про рух даного провадження він не знав,а само провадження було порушено саме по корупційному злочину, і це було питання з припущенням «предполагаємий по корупційному заяві» а не недостовірна інформація. Тому, на думку суду, висловлювання, які звучали на сесії зі сторони ОСОБА_3, були лише питаннями адресованими прокурору і не носили в собі недостовірної інформації яка підлягає осуду громадськості, принижує честь та гідність, і не стосувалася в цілому позивача. Крім того ОСОБА_3 до цього не одноразово звертався до органів з даною інформацією, про проведення певних перевірок по ній.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 297 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,59, 60, 212-215 ЦПК України, Постановою №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення а особам які не були присутні , протягом 10 днів з дня його отримання .

Суддя П.Жмурко