Справа № 199/7057/14-ц
23 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Хлус Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Лівобережного відділення №8420 ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.
Позивач ВАТ «Державний ощадний банк України», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
В забезпечення зазначених зобовязань 27.04.2006 року між ВАТ Державний ощадний банк України» в особі філії Лівобережного відділення №8420 ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №46/3-П, згідно якого останній зобовязався нести відповідальність перед банком солідарно з ОСОБА_1 по кредитному договору №46/3 від 27.04.2006 року.
Банк свої зобовязання по договору виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачці ОСОБА_1, які нею були використані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України остання порушила графік погашення кредиту і сплати процентів, вказаних в додатку №1, що є невідємною частиною договору, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки. У звязку з цим, станом на 05.03.2010 року заборгованість по кредиту становить 12 209,37 доларів США, заборгованість за процентами 3490,63 доларів США, пені - 4525,49 доларів США, нарахованої відповідно до п.4.2 вказаного договору за порушення зобовязання по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, за яким ОСОБА_1 зобовязалася сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,03% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.
Банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
При цьому, згідно заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка судом задоволена ухвалою від 19 серпня 2014 року, він зазначив про необгрунтованість вимог позивача до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 як поручителя по договору поруки №46/3-П від 27.04.2006 року, оскільки даного договору він не укладав та не підписував на підтвердження чого надав суду висновок почеркознавчої експертизи по цивільній справі №401/6908/12 від 16.01.2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.
Пунктом 2 частини 2 статтті 361 ЦПК України встановлено, що підставою для перегляду рішення є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.
Судом встановлено, що відповідно до висновку експертизи підписи від імені ОСОБА_2Ф,, розміщених в графах «Поручитель» у примірниках договору поруки№46/3-П від 27.04.2006 року, який укладений між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», виконаний не ОСОБА_2.
За ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 2 ст. 57 ЦПК України).
Тому, суд у відповідності до ст. 58 ЦПК України приймає наданий суду в обґрунтування своєї вимоги відповідачем ОСОБА_2 доказ як належний, та, за таких підстав, з урахуванням встановлених судом обставин, приймає рішення про відмову в задоволенні вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 та стягнення виниклої за кредитним договором суми заборгованості лише з відповідача ОСОБА_1
Станом на день постановлення даного рішення офіційний курс долара США, визначений Національним банком України, становить за 100 доларів США - 2201,21 гривні.
Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 222, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачу відмовити.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.