Категорія 48Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

При секретарі: Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

встановила:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

З метою забезпечення позову позивач подала заяву, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_4, а саме на квартиру НОМЕР_1 , що знаходиться в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 35, 4 кв.м., житловою площею 18, 7 кв.м.; земельну ділянку , площею 0, 25 га , кадастровий № НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судове засідання сторони у справі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про те, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 8 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову та не надав жодних доказів в підтвердження обставин, вказаних у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення щодо існування реальної загрози утруднення виконання чи неможливості виконання вірогідного рішення суду про задоволення позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя: квартири НОМЕР_1 , що знаходиться в будинку АДРЕСА_1, та земельної ділянки що знаходиться за адресою АДРЕСА_2

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначила, що відповідач в приватній розмові неодноразово заявляв , що має намір реалізувати все спірне майно третій особі, аби технічно унеможливити поділ спільного майна, тому у позивача є вагомі підстави побоюватися, що відповідач може безперешкодно розпорядитися спірним майном на власний розсуд, оскільки останнє зареєстроване на його ім'я. Реалізація спірного майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Тобто, позивачем було зазначено причини, у зв'язку з якими вона вважає потрібним забезпечити позов - можливість реалізації майна, яке є предметом спору, відповідачем; вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно з метою заборони його відчуження відповідачем та вказала ідентифікуючі ознаки нерухомого майна, щодо якого просила вжити заходів забезпечення позову.

Таким чином, позивачем було дотримано вимог ч.2 ст. 151 ЦПК України щодо форми заяви про забезпечення позову.

При цьому, з'ясування обставин обґрунтованості вимог про забезпечення позову, а також оцінка наданих сторонами доказів та їх достатності, здійснюється судом безпосередньо під час розгляду заяви про забезпечення позову по суті, на підставі чого суд робить висновок про задоволення чи про відмову у задоволенні заяви.

Недостатня обґрунтованість та недоведеність заяви про забезпечення позову не може бути підставою повернення заяви через невідповідність її форми та змісту вимогам ст. 151 ЦПК України.

За таких обставин, судом першої інстанції при вирішенні даного питання не дотримано норм процесуального права, а тому відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року скасувати, а вирішення питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: