Справа № 182/529/15-ц
Провадження № 2/0182/1164/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.10.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши и у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, суд

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 09 вересня 1995 року по 17 березня 1998 року.

Від шлюбу у них народилась дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час їх спільна дитина являється студентом першого курсу денної форми навчання Інституту філософської освіти і науки Національного педагогічного університету імені ОСОБА_5, за контрактом. Закінчує навчання 30 червня 2018 року.

Відповідач має обовязок надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини на час навчання, але від надання такої допомоги він ухиляється. Матеріальних коштів позивача на утримання ОСОБА_4 не вистачає.

Враховуючи те, що відповідач повинен надавати допомогу на утримання своєї дитини на період навчання, добровільно дану допомогу не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої дитини ОСОБА_4 на час її навчання по 30 червня 2018 року в розмірі 1/4 частини заробітків на її користь.

Представник позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_3 та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, оскільки він не може надавати матеріальну допомогу на час навчання доньки ОСОБА_4, так як він тривалий час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на його утриманні знаходяться діти від другого шлюбу. До того ж, він хворіє та потребує значних коштів на лікування. Просив суд в позові ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати разом з матірю.

На даний час ОСОБА_4 навчається на першому курсі денної форми навчання Інституту філософської освіти і науки Національного педагогічного університету імені ОСОБА_5, за контрактом.

Відповідно до довідки № 1439 від 16.06.2015 термін навчання ОСОБА_4 триває до 30 червня 2018 року (а.с.27).

На час навчання дитина проживає у гуртожитку в м. Києві, вул. Космічна, буд. 8.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме:

1 ) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2 ) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3 ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4 ) інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні матері ОСОБА_3. Батько ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає.

Як вбачається з трудової книжки відповідача він з 15 лютого 1997 року не працює, хоча є працездатною особою. Також, він зареєстрований у ОСОБА_6 відділенні ОДПІ як фізична особа-підприємець.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище ОСОБА_4, яка не отримує стипендію; матеріальне становище відповідача ОСОБА_2; можливість надання матеріальної допомоги ОСОБА_4 її матірю - позивачем ОСОБА_3 та її матеріальне становище.

З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить висновку, що розмір аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_4, який підлягає стягненню з відповідача, повинен складати 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення строку навчання, а саме, до 30 червня 2018 року.

Суд не може взяти до уваги доводи відповідача про неможливість його працевлаштування, його хвороби, яка перешкоджає йому працевлаштуватися, оскільки яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень, відповідачем суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що відповідач ОСОБА_2 не довів ті обставини, які б свідчили про його неможливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньки на час її навчання. Тому, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню.

Аналогічної справи в іншому суді не перебуває (а.с.23).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,88,212,213-215,218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, 182,199,200 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час навчання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2015 року і до закінчення її навчання, тобто до 30 червня 2018 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років.

В інший частині в позові відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7