Справа № 359/4900/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/5588/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 39 13.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської центральної районної лікарні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, обґрунтовуючи його тим, що 06 травня 2015 року звернулася із скаргою до головного лікаря Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_3 з приводу неадекватної та аморальної поведінки працівника лікарні - юрисконсульта ОСОБА_4 щодо неї. Скарга розглянута у строки, визначені діючим законодавством України, ОСОБА_4 вибачилася перед нею у телефонній розмові, припинила нав'язливе спілкування, повернула частину запозичених речей, але решта вимог не була виконана, а саме психіатричний огляд ОСОБА_4 не проводився, профілактична бесіда також. Вказує, що впродовж цього часу ОСОБА_4 продовжує збирати про неї конфіденційну інформацію про стан її здоров'я та розповсюджує інформацію стороннім особам, що завдає шкоду її здоров'ю та матеріальної і моральної шкоди, продовжує погрожувати їй помістити в психіатричний заклад. Головний лікар Бориспільської центральної районної лікарні на звернення щодо цього питання не реагує, що є доказом його повної бездіяльності та зловживанням службовим становищем. Просила визнати протиправними дії Бориспільської центральної районної лікарні та зобов'язати розглянути її заяву по суті, а саме провести ОСОБА_4 психіатричний огляд.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2015 року, визнати дії Бориспільської центральної районної лікарні протиправними та зобов'язати розглянути її заяву по суті, а саме провести ОСОБА_4 психіатричний огляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що дії відповідача є протиправними, а також про те, що юрисконсульт Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_4 потребує психіатричного огляду, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 06 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до головного лікаря Бориспільської центральної районної лікарні зі скаргою на неадекватну та аморальну поведінку працівника Бориспільської центральної районної лікарні, в якій вказувала, що впродовж останніх 1,5 років спілкувалася із ОСОБА_4, увесь цей час вона з нездоровим інтересом цікавилася нею та її недієздатною матір'ю, умовами їхнього життя, матеріальним забезпеченням та забезпеченням житлом, розповсюджувала службову та конфіденційну інформацію, яка стала їй відома при виконанні посадових обов'язків, приймала від ОСОБА_2 допомогу у вигляді подарунків і дрібних доручень. Декілька тижнів тому ОСОБА_2 повідомила їй про можливість приватизації квартири, в якій проживає, на що ОСОБА_4 відреагувала неадекватно, із сумом та розчаруванням. Через декілька днів з нею перестали спілкуватися їх спільні знайомі, потім вона почула, що про неї ходять чутки. Внаслідок переживань через розповсюдження про неї завідомо неправдивої інформації, а також можливого зриву весілля, у неї різко погіршився стан здоров'я. Коли вона повідомила ОСОБА_4, що хоче припинити спілкування і повернути всі речі, остання відповіла погрозами помістити її в психіатричний заклад назавжди разом з її матір'ю, продовжувала розповсюджувати неправдиву інформацію, публічно принижувала її. У вимогах скарги ОСОБА_2 просила розглянути її скаргу по суті у строки, визначені діючим законодавством України, провести ОСОБА_4 психіатричний огляд і у разі виявлення відхилень у психічному стані її здоров'я вжити необхідних заходів, провести з ОСОБА_4 профілактичну бесіду у зв'язку з її неадекватною та аморальною поведінкою відносно неї; зобов'язати ОСОБА_4 публічно вибачитися перед нею, відсторонити ОСОБА_4 та її оточення від ОСОБА_2, у разі розповсюдження ОСОБА_4 конфіденційної інформації щодо стану її здоров'я стороннім особам або незаконними способами заволодіти будь-якою інформацією щодо стану її здоров'я повідомити її особисто і притягнути ОСОБА_4 до відповідальності; зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 всі її речі до кінця тижня (а. с. 4 - 5).

07 травня 2015 року на ім'я головного лікаря Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_3 подано доповідну записку заступником головного лікаря, згідно якої проведеним службовим розслідуванням 07 травня 2015 року факти, викладені в скарзі за № 412 від 06 травня 2015 року ОСОБА_2 відносно юрисконсульта ОСОБА_4 підтверджені не були.

18 травня 2015 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист Бориспільської центральної районної лікарні, підписаний головним лікарем, про те, що службовим розслідуванням факти, викладені ОСОБА_2 в скарзі відносно юрисконсульта ОСОБА_4, підтверджені не були.

20 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до головного лікаря Бориспільської центральної районної лікарні із інформаційним запитом, в якому просила надати для ознайомлення і зняття фотокопій з матеріалів перевірки по її зверненням, в тому числі від 06 травня 2015 року.

21 травня 2015 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист Бориспільської центральної районної лікарні, підписаний головним лікарем, про те, що її заява розглянута, рішення будуть прийматись, коли факти, викладені нею, будуть підтверджені.

16 липня 2015 року Бориспільська центральна районна лікарня направила лист на адресу ОСОБА_2 у відповідь на звернення від 13 липня 2015 року, в якому рекомендувала, у випадку, якщо її життю та життю її близьких хтось або щось погрожує, звернутись до міліції з повідомленням про даний факт, а адміністрація Бориспільської центральної районної лікарні за поведінку та діяння працівників поза робочий час відповідальності не несе. Підстав для призначення ОСОБА_4 психіатричного огляду немає.

Заперечуючи проти позову, Бориспільською центральною районною лікарнею було надано пояснення, що на звернення позивача їй були надані відповіді в строки, встановлені згідно чинного законодавства.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Таким чином, надаючи відповідь на скаргу ОСОБА_5 від 06 травня 2015 року листом від 18 травня 2015 року № 717, Бориспільська центральна районна лікарня дотрималась терміну розгляду звернення, передбаченої законом.

Оцінюючи повноту розгляду скарги Бориспільською центральної районною лікарнею, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Звертаючись до Бориспільської центральної районної лікарні зі скаргою на дії працівника лікарні ОСОБА_4, щодо якої позивач просила провести психіатричний огляд, остання мотивувала його неадекватною поведінкою даної особи, розповсюдженням щодо неї неправдивої інформації.

Аналізуючи зазначені вище вимоги закону та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у скарзі ОСОБА_2 не міститься передбачених ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» відомостей, які дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги, а тому колегія вважає, що Бориспільська центральна районна лікарня розглянула скаргу ОСОБА_2 належним чином і дала на неї обґрунтовану відповідь.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що незаконність і необґрунтованість рішення від 07 серпня 2015 року полягає у неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, та неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів і неприйняття доказів, однак при цьому нею не вказано, в чому полягає дана неповнота та неправильність установлення обставин, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів.

Колегія суддів враховує, що надані до апеляційної скарги відповіді на звернення ОСОБА_5 виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, Головного слідчого управління СБУ, висновок Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, листи ПрАТ «МТС Україна», КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» також не містять жодного підтвердження наявності підстав проведення психіатричного огляду відносно ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що за змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 94, 277 ЦК України, кожному гарантується право на захист честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію, а отже позивач, вважаючи, що їй завдано моральної шкоди діями ОСОБА_4, не позбавлена можливості вимагати в судовому порядку спростування негативної інформації, поширеної щодо неї.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.