Провадження № 2/127/5425/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що 28.07.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час їх шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя у позивача із відповідачем не склалось, оскільки вони мають несумісні характери і різні погляди на життя та роль кожного з подружжя в сімї. Внаслідок цього вони не змогли досягнути порозуміння у їх відносинах, і приблизно вже пів року як припинили фактичні подружні відносини, шлюб фактично розпався. На даний час ОСОБА_1 звернулась із позовом про розірвання шлюбу до Вінницького міського суду Вінницької області. На сьогоднішній день їх дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні, оскільки ОСОБА_2 ніяким чином не бажає допомагати матеріально своїй дитині. Їх донька потребує нормальних умов життя, якісного харчування, витрат на одяг та взуття, інших витрат повязаних з побутовими потребами. ОСОБА_1 самостійно не може надати їй все це, щоб забезпечити належний рівень її життя. На неодноразові звернення позивача до ОСОБА_2 він відповідає у категоричній формі, і зовсім не хоче перейматися проблемами власної дитини. Тому, враховуючи той факт, що відповідач фактично самоусунувся від свого батьківського обовязку щодо виховання та належного утримання власної доньки, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду для примусового стягнення з нього аліментів на утримання їх доньки до досягнення нею повноліття. Позивачу достеменно відомо, що відповідач на даний час проживає у м. Вінниця та офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_4, отримує офіційну заробітну плату, тобто має стабільний щомісячний дохід.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого для відповідної категорії дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 639992, виданого 28.07.2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 28.07.2007 року, актовий запис № 1646. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2. (а.с. 3)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 4)

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Предмет судового розгляду формується позовною заявою, в якій вказується вимога позивача. Суд в силу принципу диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) не може вийти за межі позовних вимог. Суд не може з власної ініціативи виходити за межі позову, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (ст. 2 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. ОСОБА_4 мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який мають намір розірвати. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

Судом при визначенні аліментів враховано положення ч. 1 ст. 182 СК України.

Разом з тим, на час прийняття рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання для своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією прав дітей, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору згідно положень Закону України «Про судовий збір», останній відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 487, 20 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 191 СК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 11, 58-61, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212-215, 217, 218, 294, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 487, 20 гривень в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: