ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3593/15-ц
Провадження № 2/210/1712/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" листопада 2015 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.,
при секретарі Куксенко О.В.,
за участі сторін: не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж „Криворіжтепломережа до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги опалення, -
Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі КП "Криворіжтепломережа") звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що відповідачу по справі, яка прописана за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22-го Партзїзду 44/26 щомісяця Позивач поставляє теплову енергію і гарячу воду, за що плата нараховується за тарифами встановленими рішенням Криворізької міської Ради. Відповідно з несплатою за отримані послуги позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але на підставі п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Тому позивач звернувся до суду про стягнення існуючої заборгованості в позовному проваджені. Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 67, 68,162 ЖК УРСР оплату за отриману теплову енергію не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість за період 11.10.2011 року по 01.05.2015 року в сумі 2585,11 - за централізоване опалення, та 1982,13 за гаряче водопостачання. Тому Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа просить суд стягнути з відповідача суму боргу за теплову енергію, а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила).
Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 28, 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»)
В силу ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено, що саме споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг із теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил.
Відсутність договору про на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст. 11, 509 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, на неї відрито особовий рахунок № НОМЕР_1. (а.с.4).
Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.
Ухвалою суду від 19 травня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви КПТМ Криворіжтепломережа про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату теплової енергії з ОСОБА_2 у звязку з наявністю спору про право. (а.с.7).
Як вбачається з матеріалів справи відповідач як споживач фактично користувалася наданими послугами, та в спірний період частково сплачувала кошти за надані послуги. (а.с.5-6).
З матеріалів справи вбачається, що договірні відносини між сторонами у справі відсутні.
У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач в супереч вимог закону зобов'язань по оплаті комунальних послуг не виконувала в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з жовтня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 4567,24 гривень з яких : 2585,11 за централізоване опалення, та 1982,13 за гаряче водопостачання (а.с. 5-6).
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 67,162 ЖК УРСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10,11, 57-60, 208-218, 223-230 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж „Криворіжтепломережа до ОСОБА_2 - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О. В. Чайкіна