Провадження №2/760/7016/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Київ Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ-ДНЕПР», третя особа: Закрите акціонерне товариство «ОТП БАНК» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ-ДНЕПР», третя особа: Закрите акціонерне товариство «ОТП БАНК» про відшкодування шкоди.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2015 року стався страховий випадок. 16.03.2015 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 16171,28 грн.

Однак, суми страхового відшкодування, яку здійснив відповідач не достатньо для відновлення пошкодженого ТЗ позивача, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 12748,57 грн., як відшкодування матеріальної шкоди.

21.12.2015 року представником позивача до суду на підставі ст. 27 ЦПК України було подано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідного до якого просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість фактично понесених витрат на ремонт ТЗ в розмірі 16171,28 грн.

Суд акцентує увагу, позивача на тому, що положеннями ст. 27 ЦПК України не передбачено такої можливості, як подання клопотання про уточнення позовних вимог.

В той же час, саме положеннями ст. 31 ЦПК України визначено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. При цьому можливість реалізації цього права обмежується стадією розгляду справи, тобто до винесення судом рішення.

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

З аналізу клопотання про уточнення позовних вимог, по суті вбачається, що позивачем збільшено заявлені позовні.

Цивільне процесуальне законодавство не пов'язує зміну ціни позову із зміною підстав позову. Але ці елементи взаємообумовлені, а тому зміну ціни позову потрібно супроводжувати зміною підстав позову.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу слід викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, змінює ціну позову, в належній формі та шляхом подання письмової вмотивованої заяви до суду, враховуючи положення 31 ЦПК України.

Разом з цим, суд акцентує увагу позивача на те, що подаючи позовну заяву зазначає, що він, виходячи з відносин які склались між ним та відповідачем у справі, є споживачем, а тому на нього розповсюджуються положення Закону України «Про захист правспоживачів», які звільняють його від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Проте, на час подання клопотання про уточнення позовних вимог, така позиція позивача не може заслуговувати на увагу, виходячи з наступного.

Так, до 1 вересня 2015 року споживачі, які зверталися до суду з позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільнялися від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, відтепер, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, в якій відсутнє посилання на споживачів як про позивачів, які звільняються від сплати судового збору.

Проте, в Закон України "Про захист прав споживачів" не внесено змін, і відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

В той же час, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним нормативно правовим актом, що регулює сплату судового збору, та прийнятий в часі пізніше порівняно з нормою ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

До того ж, в Законі України «Про судовий збір» міститься вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, коло осіб та підстав їх звільнення від сплати судового збору.

Виходячи з викладеного вище, можна зробити однозначний висновок про те, що за вимогами діючого закондавства, споживачі повинні сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Зазначений висновок був зроблений з урахуванням дії темпоральних правил (принцип дії закону у часі), виходячи з яких, у випадку колізії законів (суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного і того ж питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у випадку, коли про скасування старих норм прямо зазначено у новому законі, так і у випадку, коли таких застережень у новому законі немає.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд, в тому числі представлення оригіналу квитанції про сплату судового збору (ч.5 ст.119 ЦПК України) є імперативним правилом в тому числі і для суду.

З огляду на викладене вище, вразі подання позивачем заяви до суду, враховуючи положення 31 ЦПК України, то ним повинен бути сплачений судовий збір.

Згідно з п.8 ст.207 ЦПК України суддя залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених в ст. ст.119-120 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121, п. 8 ст. 207 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ-ДНЕПР», третя особа: Закрите акціонерне товариство «ОТП БАНК» про відшкодування шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви, з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: