Справа № 461/9625/15 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/7286/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ «Київстар» - Шумського Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства "Київстар" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

01 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 2009 року він користувався послугами стільникового зв'язку «Beeline».

29 грудня 2014 року він отримав СМС повідомлення, у якому було вказано, що його абонентський номер НОМЕР_1 з 22 грудня 2014 року автоматично переведено на тариф «Вільна мережа» з подобовою абонентською оплатою 1,25 гривень. На той час у нього на рахунку було 39,65 гривень.

Він зателефонував оператору і повідомив, що для нього є неприйнятний даний тариф, на що отримав відповідь, не користуватися зв'язком.

07 січня та 09 лютого 2015 року він звертався із письмовими заявами до відповідача про повернення залишків його коштів на рахунку в сумі 39,65 гривень, так як не мав наміру користуватися тарифом «Вільна мережа» і згоди на його підключення не надавав.

З урахуванням зазначених обставин позивач на підставі ч.1 ст.1209, ч.2 ст.1210 ЦК України, ст.ст. 4, 24 Закону України «Про захист прав споживачів» просив: стягнути з відповідача на його користь 39,65 гривень залишку коштів на його абонентському рахунку номер НОМЕР_1 станом на 22 грудня 2014 року та 500 гривень моральної шкоди (а.с.1).

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київстар» (, який знаходиться Червонозоряний проспект, 51, м. Київ, 03110) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) - залишок коштів на рахунку абонентського НОМЕР_1 станом на 22.12.2014 року, в розмірі 39,65 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київстар» в користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ПрАТ "Київстар".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що внаслідок зміни тарифного плану з подобовою абонплатою в 1,25 грн., він зазнав душевних страждань, оскільки на новорічні свята не міг привітати рідних за допомогою телефонного зв'язку. Крім того, формальна переписка з відповідачем зайняла в нього багато особистого часу. Вважає, що відповідач має відшкодувати моральну шкоду.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року змінити в частині відмови відшкодування моральної шкоди та стягнути 500 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ПрАТ "Київстар" посилається на те, що помилковим є висновок суду про визнання позивача стороною в договорі виключно з підстав володіння ним ідентифікаційною карткою з абонентським номером НОМЕР_1, адже жодних доказів, які б стверджували,що саме він замовляв, отримував та здійснював оплату телекомунікаційних послуг по абонентському номеру надано не було.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги ПрАТ "Київстар" представника ПрАТ «Київстар» - Шумського Н.М. на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, у той же час, апеляційна скарга ПрАТ "Київстар" підлягає до задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року скасуванню частково на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач позбавив ОСОБА_2, як споживача, вільного вибору послуги стільникового зв'язку, зобов'язавши останнього з 22 грудня 2014 року користуватися тарифом «Вільна мережа», порушивши ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, з вини відповідача позивач не був зареєстрований оператором, провайдером у порядку, встановленому НКЗІ та не роз'яснено права та обов'язки споживача телекомунікаційних послуг, не було надано вичерпної інформації щодо зміни форм обслуговування.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи із наступного.

Законом України «Про телекомунікації» встановлено правову основу діяльності у сфері телекомунікацій. Закон визначає повноваження держави щодо управління та регулюванням зазначеної діяльності, а також права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності, а також права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

Права та обов'язки споживачів під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг визначені ст.33 Закону України «Про телекомунікації».

Як зазначено у п.2 ст.33 Закону України «Про телекомунікації», абонент, який отримує телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, може зареєструватися в оператора, надавши йому персональні дані відповідно до закону в порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, оператори, провайдери надають споживачам послуги відповідно до законів України «Про телекомунікації», «Про захист прав споживачів», цих Правил, інших нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері телекомунікацій.

Статтею 76 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг передбачено, що оператор, провайдер зобов'язаний повернути споживачеві невикористані кошти за його письмовою заявою або без заяви у випадку отримання послуг у пунктах колективного користування у разі:

ненадання замовлених послуг; відмови споживача від попередньо оплачених послуг, які він не отримав; припинення (розірвання,закінчення строку дії договору), крім випадків закінчення строку позовної давності; надання послуг, які позивач не замовляв; настання інших випадків, визначених законодавством та договором, у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо споживач отримував кошти знеособлено (анонімно) з використанням ідентифікаційної картки та/або картки попередньо оплаченої послуги, він має право отримати невикористані кошти у разі звернення до оператора, провайдера протягом двох місяців після закінчення строку дії картки.

Бонуси, бали тощо, які нараховані оператором, провайдером за умовами акцій поверненню не підлягають.

Повернення невикористаних коштів абонентові, який отримує послуги знеособлено (анонімно), здійснюється на підставі його письмової заяви за умови реєстрації абонента оператором, провайдером у порядку, встановленому НКРЗІ.

Як зазначено у п.2.1 Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі затверджені рішенням НКРЗ 10 серпня 2011 року №392 діючого на час виникнення спірних правовідносин, абонент, який отримує телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, в тому числі знеособлено, має право зареєструватись в оператора, провайдера телекомунікацій. Повернення невикористаної частки коштів з особового рахунку абонента у разі відмови від переплачених телекомунікаційних послуг та користування персональним номером здійснюється за умови реєстрації абонента у оператора, провайдера телекомунікацій.

Таким чином, Законом України «Про телекомунікації» (ст.33,), Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг (ст.76), Порядком реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору у письмовій формі (п.2.1), передбачено повернення невикористаних коштів абонентові, який отримує послуги знеособлено, лише після реєстрації останнього в оператора чи провайдера телекомунікацій.

Із матеріалів справи убачається, що 07 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до ПрАТ «Київстар», у якій просив про припинення надання послуг стільникового зв'язку за НОМЕР_1 та повернення йому залишку коштів на рахунку в сумі 39 грн.65 коп. за період з 29 грудня 2014 року по 07 січня 2015 року (а.с.2).

У відповідь на заяву ОСОБА_2, ПрАТ «Київстар» 30 січня 2015 року роз'яснило останньому, що не може задовольнити зазначеної заяви, оскільки послуги надаються знеособлено (анонімно), відтак, абонент погоджується з умовами обслуговування, які запропоновані Компанією, а для зміни форми обслуговування, необхідно подати відповідну заяву в центрі обслуговування абонентів та погодити запропоновані Компанією договірні умови (а.с.3).

09 лютого 2015 року ОСОБА_2 повторно звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів на рахунку в сумі 39 грн. 65 коп., яка не була задоволена відповідачем з тих же підстав (а.с.6)

Оскільки ОСОБА_2 не подав відповідної заяви у центр обслуговування абонентів, не зареєструвався в оператора, провайдера телекомунікацій у встановленій законом формі, що стверджується витягом з інформаційної системи ПрАТ «Київстар», відтак не є стороною у договорі про надання телекомунікаційних послуг відповідно до ст.626 ЦК України, тому не було підстав у відповідача для повернення йому невикористаних коштів. (а.с.13 зворот).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач позбавив ОСОБА_2 як споживача вільного вибору послуги стільникового зв'язку, зобов'язавши користуватися послугами ПрАТ «Київстар» та не зареєстрував останнього у встановленому НКЗІ порядку, не відповідають встановленим обставинам справи.

Заяви ОСОБА_2 від 07 січня 2015 року та від 09 лютого 2015 року про повернення невикористаних коштів не можна розглядати як зави про реєстрацію останнього в оператора чи провайдера телекомунікації з метою ідентифікації його як сторони договору.

При цьому судова колегія враховує, що ОСОБА_2 також не був зареєстрований у встановленій законом формі (відповідно до положень Закону України «Про телекомунікації» (ст.33,), Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (ст.76), Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору у письмовій формі (п.2.1))в оператора чи провайдера компанії «Beeline» до 29 грудня 2014 року, часу переведення його номера на тариф «Вільна мережа».

Відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення залишку коштів на абонентському рахунку НОМЕР_1.

З тих підстав апеляційна скарга ПрАТ «Київстар» підлягає до задоволення.

Не обгрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про спричинення йому моральної шкоди діями відповідача.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. (п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як зазначено у ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимоги споживача суд одночасно вирішує питання відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Оскільки не встановлено вини відповідача при розгляді заяв про повернення йому залишку коштів абонентського рахунку НОМЕР_1 в сумі 39,65 гривень, то й відсутні підстави для відшкодування йому моральної шкоди.

Тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ПрАТ "Київстар" підлягає до задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_2 відхиленню, рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року скасуванню частково на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року скасувати частково та ухвалити нове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київстар» 39 гривень 65 копійок - залишку коштів на рахунку абонентського НОМЕР_1 станом на 22 грудня 2014 року та стягнення з приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь держави судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

Мусіна Т.Г.