АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_1, на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року,

встановила:

У листопаді 2014 року позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що 18 жовтня 2011 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № R4B,предметом якого є надання відповідачу грошових коштів (кредиту) в сумі 65000 грн. на строк до 18 жовтня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 31% річних. Вказані кошти надані банком ОСОБА_2 шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 18 жовтня 2011 року в сумі 65000 грн. згідно меморіального ордеру № 39560 від 18 жовтня 2011 року.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, а саме вчасно не сплачував тіло кредиту та відсотки. У зв'язку з цим, з 13 січня 2014 року у банку виникло право вимоги щодо повернення відповідачем в повному обсязі заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках.

_____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/306/15 головуючий у 1-й інстанції Кириляк А.Ю.

Категорія 19/27 доповідач Галичанський А.Д.

Загальна сума заборгованості станом на 25 липня 2014 року становила 96125, 18 грн., з яких: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 8266,16 грн.; борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахування 3% річних - 5023,87 грн.; борг по комісії за управління кредитом з урахуванням 0,5 % пені - 6233,91 грн.; пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу -2201,24 грн.

Просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 96125,18 грн. за вищезазначеним кредитним договором.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за кредитним договором № R3B від 23.02.2012 року в сумі 96125,18 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що користуючись грошовими коштами згідно кредитного договору № R4B від 18 жовтня 2011 року в сумі 65 000 грн. ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконував у зв'язку з чим з 13 січня 2014 року у банка виникло право вимоги щодо повернення відповідачем в повному обсязі заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках, яка станом на 25 липня 2014 року становить 96125, 18 грн.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам норм цивільного процесуального законодавства оскаржуване рішення не відповідає.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором № R3B від 23.02.2012 року в сумі 96125,18 грн., за яким позивач не просив стягнути заборгованість і який відсутній в матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи наявні розрахунки суми заборгованості за кредитним договором № 6В від 11 вересня 2013 року станом на 25 липня 2014 року, за яким також позивач не просив стягнути заборгованість і який відсутній в матеріалах справи (а.с.6-13).

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.214 ЦПК України не вирішив питання, які підлягають вирішенню під час ухвалення рішення, а саме чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

В суді апеляційної інстанції позивач був повідомлений про зазначені протиріччя, однак при розгляді справи не усунув їх.

В зв'язку з наведеним суд апеляційної інстанції позбавлений можливості з'ясувати обставини виникнення заборгованості по кредитному договору № R4B від 18 жовтня 2011 року та її суму.

За таких обставин в позові ПАТ «ВТБ Банк» слід відмовити.

Вищезазначених норм процесуального права суд першої інстанції не врахував і це призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_1,задовольнити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року скасувати.

В позові Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: