Справа №300/749/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

04.12.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді - Конепуд В.І., з участю секретаря с/з ОСОБА_1, позивача - ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5, відповідача - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 07.08.1999 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 У грудні 1999 році її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 придбали у відповідачів по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і подарували їй квартиру АДРЕСА_1.

У зв?язку з тим, що переоформлення даної квартири потягло б значних витрат, 23.12.1999 року було укладено одразу договір купівлі - продажу, договір дарування не укладався.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 уточнили свої позовні вимоги. Просять виключити із позовних вимог встановлення юридичного факту щодо придбання родиною Яким квартири АДРЕСА_1 і наступного дарування зазначеної квартири ОСОБА_2 враховуючи, що позовне провадження стосується тільки спірних правовідносин, а тому просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1.

Крім цього, ОСОБА_2 зазначила, що договір купівлі - продажу був укладений її покійним батьком ОСОБА_9 з відповідачем ОСОБА_10 Кошти на придбання квартири батько позичав у родичів. Позивач вважає, що придбана квартира є її особистою вланістю, оскільки вона набута за кошти батька ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 щодо задоволення позову заперечили та зазначили, що вказана квартира була придбана на весільні кошти, які були подаровані гостями на весіллі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, тобто на спільні кошти.

Відповідач ОСОБА_4 також зазначив, що провів капітальний ремонт в купленій квартирі, оскільки на час придбання вона потребувала ремонту. Оскільки квартира придбана ним з позивачем ОСОБА_2 23.12.1999 року на підставі договору купівлі-продажу, вважає її спільною сумісною власністю і він має право на 1/2 частину.

Відповідач ОСОБА_6 - мати позивачки в суді пояснила, що квартира куплена на їх спільні з чоловіком кошти, а також за кошти, які були позичені у родичів. Кошти, які були подаровані на весіллі, використані на поїздку на море, придбання різних побутових речей подружжям.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на розгляд справи не з?явились, подали до суду відзив на позовну заяву зазначивши, що позовні вимоги визнають повністю, прийняти участь у розгляді справи не можуть, з приводу заявленого позову зазначили, що були власниками квартири АДРЕСА_2. Дану квартиру продали ОСОБА_11 Всі перемовини про продаж квартири вони вели із батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_9, який тоді пояснював, що у зв?язку із фінансовими труднощами змушений позичати значну суму грошей у своєї родини. ОСОБА_9 хотів придбати квартиру особисто, а потім переоформити шляхом укладення договору дарування на дочку ОСОБА_2 Враховуючи те, що таке переоформлення потягло б за собою зайві витрати, договір купівлі - продажу був укладений безпосередньо з ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_12 - рідна сестра позивачки ОСОБА_2, в судовому засіданні також підтвердила, що її батько ОСОБА_9 купив сестрі квартиру, значну суму коштів на придбання квартири батько позичив у родичів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 - чоловік сестри позивача також підтвердив, що його тесть ОСОБА_9 позичав гроші на придбання квартири дочці, 5000 гривень йому позичив він особисто, які напротязі двох років тесь йому повернув.

Свідок ОСОБА_14 - сестра батька позивачки ОСОБА_2 в суді пояснила, що у жовтні або листопаді місяці 1999 року, точну дату не пам?ятає, позичала своєму братові ОСОБА_9 2500 гривень на прибання квартири, розписку про отримання кошів брат не давав, приблизно через рік кошти повернув.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 - кум покійного ОСОБА_9 пояснив, що також позичав 2500 гривень батькові позивача на придбання квартири.

Свідок ОСОБА_16 зазначив, що вся процедура придбання квартири лежала на батькові позивача - ОСОБА_9, який радився з ним як краще оформити договір.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що на час укдадення договору купівлі - продажу працювала завідуючою банком в смт. Воловець, договір було підписано в приміщенні банку в її присутності, гроші готівкою в сумі 20 791 грн. передані ОСОБА_10 ОСОБА_9, при цьому останній зазначав, що купляє квартиру для своєї дочки ОСОБА_18, яка вийшла заміж за ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що він був старостою на весіллі ОСОБА_4, однак яка сума грошей була подарована молодим точно сказати не може, йому відомо, що батько позивача - покійний ОСОБА_9 дуже хотів подарувати дочці квартиру і для цього у своїх родичів позичав гроші.

Свідок ОСОБА_4 - батько відповідача ОСОБА_4 в суді пояснив, що квартира була куплена на весільні кошти, однак точну суму назвати не може. Після придбання квартири в ній проводився капітальний ремонт, який був проведений ним та його сином. Кошти на проведення ремонту зі сторони Яким не надавались.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердила, що на прохання ОСОБА_4 робила косметичний ремонт в квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 07.08.1999 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.03.2014 року.

23.12.1999 року, на час перебування сторін по справі у зареєстрованому шлюбі, від імені позивачки ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори ОСОБА_21 ( а.с.6 ) та згідної якого, покупець ОСОБА_2 за 20791 гривню купила квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_10

Спірні правовідносини склались в період, коли норми Сімейного кодексу України не були чинними, оскільки останні вступили в дію з 01 січня 2004 року, а відтак слід застосовувати норми КпШС від 1969 року.

Згідно ч.1 ст. 24 КпШтС України особистою приватною власністю одного із подружжя вважалося майно, яке належало йому до одруження, а також одержане під час шлюбу в дар або в порядку спадкування. Згідно із цим приписом особистою приватною власністю одного із подружжя вважалося також і майно придбане, за рахунок його особистих коштів, в тому числі коштів, вилучених від продажу особистого майна.

Позивач вважає придбану нею квартиру особистою власністю, враховуючи, що вона набута за кошти надані її батьком ОСОБА_9, що підтверджується показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_15, поясненням відповідача ОСОБА_6

Факт придбання квартири на подаровані весільні гроші не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Із пояснень відповідача ОСОБА_4 та його батька - свідка ОСОБА_4, достатніх для цього доводів не наведено, сума подарованих грошей не названа.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд на підставі повного, всебічно та обєктивно встановлених та досліджених обставин, доказів в їх сукупності, перевіривши договір купівлі-продажу квартири, оцінивши заявлені вимоги, вважає надані позивачем докази належними та допустимими, а тому позовні вимоги щодо визнання права власності на кваритру №24 по вул. Карпатська, №25 смт. Воловець за ОСОБА_2 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, ст. ст. 328, 392 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в цілому на квартиру АДРЕСА_1, як роздільне (особисте) майно подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.