Справа № 715/2291/15-ц
Провадження № 2/715/911/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

за участю секретаря судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 33551,58 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2005 року між ними і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №CVGWSE00001388, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7500 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за даним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 85561,54 гривень. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 52009,96 гривень, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року. Таким чином різниця становить 35551,58 гривень. А тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 35551,58 гривень за кредитним договором та судові витрати понесені по справі.

В судове засiдання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте він подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнає, вказує на те, що банк пропустив строки звернення до суду і дана заборгованість вже стягнута з нього рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №CVGWSE00001388 від 29.08.2005 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7500 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.08.2008 року.

Відповідач допустив неналежне виконання своїх обов'язків, передбачених кредитним договором, оскільки не сплачував кредит та проценти за його користування відповідно до умов договору.

Встановлено також, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року було стягнуто з ОСОБА_1, ІНП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVGWSE00001388 від 29.08.2005 року у сумі 42009,96 грн., яка складається з: 2949,96 грн. - заборгованості за кредитом; 8239,92 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 786,58 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30033,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Рішення наброало законної сили 27 травня 2013 року.

Відповідно до вищевказаного рішення суду з відповідача ОСОБА_1 стягнуто заборгованість, яка утворилася станом на 18.03.2013 року, тобто після закінчення дії кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованість, який наданий позивачем та змісту позовної заяви, позовні вимоги у даній справі фактично стосуються заборгованості за період з 31.08.2005 року по 22.06.2015 року, за виключенням суми заборгованості яка вже була стягнута з відповідача вищевказаним рішенням суду.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилася після закінчення дії кредитного договору та після винесення заочного рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року.

Суд вважає дані вимоги безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до умов договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання встановлений до 28.08.2008 року.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, обвязком позивальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Судом встановлено, що позивач, звернувшись з позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1, скористався саме цим правом повернення заборгованості за кредитом у розмірі 42009,96 гривень, в тому числі з нарахованими відсотками станом на 18.03.2013 року, тобто вже після закінчення дії договору.

Як вже було зазначено, судом достовірно встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року було стягнуто з ОСОБА_1 вищевказану суму заборгованість та судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, в даному випадку фактично після закінчення дії договору, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України виникає грошове зобов'язання із повернення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому вимоги банку про стягнення заборгованості за період після винесення рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року до якого також включені відсотки за користування кредитом, комісія та пеня, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позовних вимог про стягнення сум з підстав, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв.

З огляду на наведене, позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: