Справа №: 343/849/15-ц
Провадження №: 2/0343/439/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» про повернення трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час не виплати розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» в якому просить:

зобов'язати відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» звільнити його, ОСОБА_1 із займаної посади з 02.03.2015р., видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок виплати заробітної плати;

стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» на користь нього, ОСОБА_1 7612 грн.50коп. (сім тисяч шістсот дванадцять)грн. невиплаченої заробітної плати, 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні та 5000 (п'ять тисяч)грн. заподіяної моральної шкоди;

стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він, ОСОБА_1, працював головним інженером в ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела», що знаходиться в ур.Рудавки, 1 в с.Шевченково Долинського району Івано-Франківської області. В зв'язку із тим, що протягом останніх місяців (з жовтня 2014р) йому не виплачувалась заробітна плата, він 24.02.2015р. звернувся із письмовою заявою про звільнення із займаної посади з 02.03.2015р., в поданій заяві він також просив провести розрахунок та повернути трудову книжку. До цього часу він декілька разів звертався із проханням виплатити заборговану заробітну плату та звільнити його із займаної посади. Відповідач відмовив йому у звільненні з 02 березня 2015р. та запропонували написати заяву попереднім числом від 01 грудня 2014 р. Дії відповідача, щодо невиплати йому заробітної плати, відмова у звільненні, невиплата розрахунку при звільненні та відмова повернути трудову книжку є протиправними та такими, що грубо порушують його трудові права, як працівника. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. По даний час йому не виплачена повністю заробітна плата з жовтня 2014р. по час написання заяви про звільнення. В зв'язку із тим, що йому не виплачувалась заробітна плата, він вимушений був звернутись за правовою допомогою. На направленні адвокатські запити від 03.02.2015р та від 01.04.2015р. з проханням надати письмову інформацію та відповідні підтверджуючі документи, а саме копію наказу про прийом на роботу, копію відомостей про нарахування заробітної плати та копії відомостей про виплату заробітної плати за період з 01.09.2014 р. по даний час, не надано жодної відповіді. В зв'язку із чим розрахунок заборгованості проводив приблизний, після надання відповідачем документів розрахунок буде уточнено. Розмір заробітної плати встановлювався не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. В зв'язку із наявною заборгованістю по заробітній платі, відмова відповідача у звільненні його з 02.03.2015р. згідно поданої заяви від 24.02.2015р. є незаконною. Відмову відповідача у виплаті заробітної плати та не повернення трудової книжки вважає підставою для стягнення середнього заробітку. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата розрахунку при звільненні тривала з 02.03.2015р. по даний час, що становить 3045грн. (з 02.03.2015р. по 01.05.2015р.).

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та заяву про збільшення позовних вимог і просив зобов»язати відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» змінити дату звільнення його, ОСОБА_1 із займаної посади з ТзОВ «Карпатські джерела» з 01.12.2014р. на 20.07.2015р. - дату видачі трудової книжки; стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» на користь його ОСОБА_1 4 000 (чотири тисячі) грн. - невиплаченої заробітної плати за період з 01.10.2014р. по 01.12.2014р., 1774,86 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) грн. - компенсації за невикористану відпустку, 16 465 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят п'ять) грн. 11коп. - середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні та неповернення трудової книжки за період з 01.12.2014р. по 17.08.2015р. та 5000 (п'ять тисяч)грн. заподіяної моральної шкоди; стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, а також вбачається із заяви ОСОБА_1 від 24.02.2015 року (а.с. 4), останній вказав, що він працює в ТзОВ Карпатські джерела на посаді головного інженера і у звязку з тим, що протягом останніх місяців не виплачується заробітна плата, просив звільнити його із займаної посади за згодою сторін з 02.03.2015 р,, провести розрахунок та повернути трудову книжку.

Даний факт також підтверджується листом за № 4-02-2015 р. від 14.02.2015 ТзОВ Карпатські джерела, в свою чергу свідчить про відмову відповідача позивачу у звільненні з 02 березня 2015р. та де відповідач запропонував написати заяву попереднім числом від 01 грудня 2014 р.

Таким чином судом достовірно встановлено, що позивачем було подано заяву про звільнення його з роботи з 02.03.2015 року за згодою сторін.

На підставі трудової книжки АФ № 370042 заповненої 16.06.2015 р., ОСОБА_1 прийнятий до ФОП ОСОБА_3 на посаду директора виконавчого 16.06.2015 року згідно наказу № 64 від 16.06.2015 року.

Згідно заяви позивача від 15.06.2015 р. вбачається, що в звязку з тим, що трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться в ТзОВ Карпатські джерела на попередньому місці роботи та справа не повернута йому і знаходиться на розгляді в Долинському суді, він представив ФОП ОСОБА_3 нову трудову книжку.

Як вбачається з трудової книжки БТ-І № 9011728 заповненої 12.08.1982 року, ОСОБА_1: 02.02.2013 року прийнятий на роботу головним інженером ТзОВ Карпатські джерела на підставі наказу № 18-к від 02.02.2013р.; 01.12.2014 р. звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України наказ № 24-к від 01.12.2014 р.; 16.06.2015 року прийнятий до ФОП ОСОБА_3 на посаду директора виконавчого відповідно до наказу № 64 від 16.06.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень.

При цьому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7612,50 грн. нарахованої, але не виплаченої йому зарплати за період з 01.10.2014 року по 02.03.2015 р. та 1774,86 грн. компенсації за невикористану відпустку.

Згідно із частиною першою статті 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог за період з 01.12.2014 р. по 17.08.2015 р. становить 16495 грн. 11 коп. Розмір зазначеної вимоги розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100. за останніх два повних робочих місяці.

Щодо вимоги про стягнення на його користь середнього заробітку за період з 01.12.2014 року по 17.08.2015 рік в сумі 16495,11 грн. позивач вказав, що ч.1 ст.233 КЗпП України передбачено право працівника на звернення з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Крім того, як вбачається з трудової книжки АФ № 370042 заповненої 16.06.2015 р. та трудової книжки БТ-І № 9011728 заповненої 12.08.1982 року, ОСОБА_1 прийнятий до ФОП ОСОБА_3 на посаду директора виконавчого 16.06.2015 року згідно наказу № 64 від 16.06.2015 року, таким чином дана вимога позивача підляє частковому задовленню, стягується середній заробіток за період з 01.12.2014 року по 15.06.2015 рік в сумі 10697,30 грн.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом також встановлено під час розгляду справи порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат при звільненні. Разом з тим, визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. є суттєво завищеним та не відповідає вимогам розумності та справедливості, а тому суд вважає можливим задовольнити цю вимогу частково в розмірі 2000 грн.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Також слід відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь судових витрат, оскільки він не надав суду жодних доказів на підтвердження таких витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від спати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» про повернення трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час не виплати розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» в користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 01.10.2014 року по 02.03.2015 року в розмірі 7612 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати при звільненні станом на 15.06.2015 року в розмірі 10697 грн.30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» в користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки та вихідну допомогу в розмірі 1774 грн.86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела», в користь ОСОБА_1 2000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» судовий збір в сумі 243,60 грн.

Зобовязати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Карпатські джерела» змінити дату звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з ТзОВ «Карпатські джерела» з 01.12.2014р. на 15.06.2015р., відмовивши йому в задоволенні решти позову.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою позивача, яка повинна бути подана не пізніше десяти днів з часу отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя