АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6956/15 Справа № 202/2848/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Марченко Н. Ю. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини з батьком, відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини з матір'ю,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини з батьком, відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, ОСОБА_2 посилався на те, що вони з ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з сином та матір'ю дитини ОСОБА_3 вони проживали за адресою: АДРЕСА_2. З 21 грудня 2014 року ОСОБА_3 разом із сином переїхала до свого батька за адресою: АДРЕСА_3. Він позбавлений можливості спілкуватися із сином. На даний час син проживає у антисанітарних умовах з ОСОБА_3, її батьком та братом, який має кримінальне минуле. Мати дитини веде аморальний спосіб життя, тому просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, відібрати дитину у матері ОСОБА_3 та повернути за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2.

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини з матір'ю.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що вони з ОСОБА_2 проживали разом однією сім'єю з літа 2005 року. За час сумісного проживання у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. У серпні 2014 року вона була змушена виїхати разом із сином з будинку, в якому вони проживали разом з ОСОБА_2 Вважає, що проживання сина разом із нею є більш прийнятим, оскільки у неї, як у матері більше емоційно-вольові мотивації можливостей та часу приділити увагу дитині, тому просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_3 Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2015 року виправлено описку в вищезазначеному рішенні суду (а.с.154, 155).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимого в повному обсязі задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як було встановлено судом, сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та за період спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39).

З грудня 2014 року сторони разом не проживають та малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передавати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості: малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками, по 1/2 частині кожний, житлового будинку по АДРЕСА_2 та є зареєстрованими за вказаною адресою (а.с.5, 6, 17).

Згідно акту обстеження умов проживання в АДРЕСА_2, де на теперішній час проживає батько дитини ОСОБА_2, задовільні умови проживання, які відповідають всім санітарним вимогам. Для дитини облаштована окрема кімната для повноцінного розвитку та ігор (а.с.110).

Батько дитини ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець, вид діяльності - ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення, позитивно характеризується (а.с.94, 95, 102, 103).

З 24 квітня 2015 було ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.104).

Відповідно висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради є доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_2 (а.с.202).

Мати дитини ОСОБА_3 також характеризується позитивно, є фізичною особою-підприємцем, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває (а.с.43-45, 47, 48, 56).

Як було встановлено судом батьки дитини з грудня 2014 року разом не проживають.

Згідно договору найму (оренди) нерухомого майна від 08 квітня 2015 року ОСОБА_3 винаймає трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41, 42).

Згідно акту обстеження умов проживання вказаної квартири добрі умови проживання, у дитини є окрема кімната, місце для ігор та відпочинку, матір'ю створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини (а.с.46).

Дитина проживає із матір'ю та відповідно довідки КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №288» дитина відвідує ДНЗ №288 з 17 квітня 2015 року, фізично та розумово розвинена, відвідує спортивно-оздоровчий клуб, мати приділяє достатньо уваги розвитку дитини (а.с.40, 49, 57-72).

Відповідно висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради є доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_3 (а.с.120-122).

За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст.161 СК України, беручи до уваги вік дитини, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, відсутністю будь-яких виключних обставин, які б викликали необхідність розлучення малолітньої дитини з матір'ю, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог та задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_3 не має жодних доходів, винайняла житло на короткий час для огляду умов проживання є безпідставними та жодними доказами не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю ОСОБА_3 будь-якими належними доказами не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді