Провадження № 2/522/7067/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що через психологічну несумісність характерів створити міцну сімю не вдалося. Різні погляди на життя, світобачення негативно впливали на їх взаємини, на зміну відчуттям любові і пошани, прийшло нерозуміння та незадоволеність один одним. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно та не може бути відновлена. Мають малолітню доньку. Майнових претензій не мають.

Сторони в судове засідання не зявились.

Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки з липня 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Дитина залишиться проживати з нею. Виявила бажання про вибір прізвища «Шеєнко».

Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, на розірвання шлюбу згодний, оскільки з липня 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року, про що свідчить актовий запис № 1293 зроблений міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. 01 червня 2010 року у подружжя народилася донька ОСОБА_3, яка залишиться проживати з матірю за згодою сторін.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В сім'ї склалися ненормальні стосунки, на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони згодні на розірвання шлюбу.

При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1(дошлюбне прізвище Ведернікова), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 01 вересня 2007 року, актовий запис № 1293, які мають малолітню доньку - розірвати.

ОСОБА_1 виявила бажання про вибір прізвища «Шеєнко».

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Л. М.Чернявська

27.07.2015