Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/2351/14 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Провадження № 22-ц/778/4770/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві особистої власності, на підставі договору дарування від 24 січня 2003 року, належить 4/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Іншим співвласником є ОСОБА_3, якій на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2013 року, належить 1/5 частина вказаного житлового будинку. Фактично будинок розділено на дві окремі частини, кожна із яких має самостійний вхід.

Вищевказане домоволодіння на підставі рішення Мелітопольської ради народних депутатів від 31 липня 1953 року обслуговує земельна ділянка площею 1623 кв.м.

Порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказаний житловий будинок немає, у зв'язку із чим та через неприязні стосунки з відповідачем він обмежений у вільному використанні земельної ділянки, не може приватизувати ту частину земельної ділянки, якою він фактично користується та на яку має право.

На підставі зазначеного просив: встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 1623 кв.м., яка обслуговує житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, виділивши йому у користування 4/5 частин земельної ділянки та виділивши відповідачу у користування 1/5 частин земельної ділянки.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року позов задоволено. Встановлено порядок користування сторонами земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, за першим варіантом згідно висновку №1997 судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2014 року, проведеної експертом ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» К.І. Лещенко, виділивши в користування позивачу ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1297, 60 кв.м., позначену на плані жовтим кольором, виділивши відповідачу ОСОБА_3 в користування земельну ділянку площею 324,40 кв.м., позначену на плані зеленим кольором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по справі в сумі 3543,60 грн., з яких 1300 грн. - витрати на виконання копії кадастрового плану з прив'язками до існуючих споруд, 2 000 грн. - витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, 243,60 грн. - сплачений судовий збір.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду, яким визначити їй порядок користування спірною земельною ділянкою за першим варіантом згідно висновку №1997 судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2014 року, виділивши їй в користування земельну ділянку площею 1297, 60 кв.м., позначену на плані жовтим кольором, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за № 7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Судом першої інстанції встановлено, що позовом ОСОБА_4 на праві особистої власності, належить 4/5 частин житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, про що підтверджується договором дарування частини будинку від 04.01.2003 року, та копією витягу по реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8, 9-12).

ОСОБА_3 на праві особистої власності, належить 1/5 частина житлового будинку розташованого за зазначеною адресою (9-12).

Відповідно до рішення Мелітопольської міської (районної) ради виконкому від 31.07.1953 року за житловим будинком АДРЕСА_2, закріплено земельну ділянку, площею 1623 кв.м (а.с.12 зворот.).

На підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 05 травня 2014 року Регіональним судово-експертним бюро проведена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання щодо можливих варіантів користування спірною земельною ділянкою відповідно до часток сторін. Всі витрати з проведення експертизи покладено на позивача..

Згідно з Висновком № 1997 судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2014 року, проведеної експертом ТОВ "Регіональне судово-експертне бюро" К.І. Лещенко, було запропоновано два варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою (а.с.29-48).

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою за 1-м варіантом судової технічної експертизи 20 жовтня 2014 року (т.1, а.с. 128, 129), суд першої інстанції виходив із того, що цей варіант в повній мірі враховує інтереси сторін, розмір часток кожного із сторін у праві власності на житловий будинок, надає їм можливість нормального користування жилим будинком і здійснення догляду за ним.

Крім того, при визначенні порядку користування спірною земельною ділянкою суд вважав найбільше доцільним перший варіант, запропонований експертом, оскільки саме з цим варіантом порядку користування земельною ділянкою погоджуються сторони.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України брати участь у судових засіданнях є правом особи, а не обов'язком.

В силу положень ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні 06.05.2014 року, в якому відповідач ОСОБА_3 була присутньою, суд роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, про що свідчить журнал судового засідання (а.с.26).

Як вбачається з особистої заяви ОСОБА_3, поданої до суду 19 листопада 2014 року (а.с.59)., відповідач просить розглядати справу в її відсутність та надає згоду на першій варіант визначення порядку користування земельною ділянкою згідно висновку експерта.

Відтак, відповідач на підтвердження своїх вимог та заперечень повинна була надати докази, якими вона обґрунтовувала свої доводи. Використання чи невикористання особою своїх прав залежить виключно від неї самої, а тому суду не можна ставити в вину невикористання особою свого прав у випадку належного їх роз'яснення судом.

За таких обставин, довід апеляційної скарги про те, що відповідач не погоджувалась із зазначеним варіантом користування земельною ділянкою, колегія суддів вважає неприйнятним.

Довід апеляційної скарги про те, що у позивача в користуванні залишилось 1297,60 кв.м., а у відповідача лише 324,40 кв.м. не заслуговує на увагу з огляду на положення ст.377 ЦК України та частки сторін у праві власності на житловий будинок, розташований на зазначеній земельній ділянці.

Як вбачається з Висновку № 1997 судової будівельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2014 року, на ідеальну долю ОСОБА_4 в 4/5 частини житлового будинку належить земельна ділянка площею 129760 кв.м., а на ідеальну долю ОСОБА_3 в 1/5 частини будинку 324,40 кв.м.

За таких обставин колегія вважає, що ухвалене в справі судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його зміни в частині виділення відповідачу в користування земельної ділянки площею 1297,60 кв.м відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: