РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів з вимогою про визнання договору поруки №П/ від 03.04.2007 року припиненим, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 03.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №878 АКБ «УкрСиббанк» Піддубної Марини Миколаївни та нею, ОСОБА_1, як поручителем, був укладений договір поруки №П/0, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 всіх його зобов'язань, які у нього виникли перед АКІБ «УкрСиббанк» з кредитного договору №0 від 03.04.2007 року.

Вказувала, що істотною умовою договору поруки є строк, на якій він укладений, проте в порушення Закону, в договорі поруки №П/0 від 03.04.2007 року, строк на який був укладений договір поруки №П/0 не був встановлений взагалі.

У зв'язку з вищезазначеним, зазначала, що оскільки заборгованість за основним кредитним договором у ОСОБА_2 виникла з 25.03.2013 року, то згідно ч.4 ст. 559 ЦК України кредитор мав право пред'явити до неї, як поручителя, вимогу до 25.09.2013 року, проте звернувся до суду лише 30.07.2014 року, а тому просила суд визнати договір поруки припиненим.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.36). Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 01.10.2014 року(а.с.21) в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.34), причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надав.

В судове засідання представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» Волік О.М., яка діє на підставі довіреності №33-21/33144 від 26.09.2014 року (а.с.31) не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, просила у позові відмовити на підставі раніше залучених до матеріалів справи письмових заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином та завчасно(а.с.37) за місцем своєї реєстрації, причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надавав.

Зважаючи на положення ч.3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якого, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд розглянув цивільну справу з урахуванням усіх письмових доказів, які були долучені до матеріалів справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з доданих до справи документів, між АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №878 АКІБ «УкрСиббанк» Піддубної Марини Миколаївни та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0 від 03.04.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 67500,00 дол. США строком до 03.04.2014 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі (а.с.5-12).

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору, між позивачем та відповідачем АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №878 АКІБ «УкрСиббанк» Піддубної Марини Миколаївни було укладено договір поруки №П/0 від 03.04.2007 року, згідно з умовами якого поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаний у п. 1.2.2 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (а.с.16-17).

Аналізуючи умови договору поруки та чинне законодавство, суд, розглядаючи вимоги позивача, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 грудня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного погашення поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на поді, яка неминуче настати.

Саме до цього зводиться правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах Верховного Суду України від 18 липня 2012 року (у справі 6-78цс12), від 29 січня 2014 року (у справі № 6-155цс13), що згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до судового рішення Верховного Суду України.

Так з договору поруки (а.с.16-17) вбачається, що в ньому не було встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором (п. 3.1) не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки такі положення не відповідають ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За зазначеною правовою нормою строк визначається роками. Місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, цього в договору поруки не зазначено

Відповідно до умов кредитного договору від 03.04.2007 року строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - кінцевим терміном повернення основної заборгованості є 03 квітня 2014 року (а.с.5).

За таких обставин у відповідача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 04.04.2014 року протягом наступних шести місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрсиббанк» у серпні 2014 року, а саме - 06.08.2014 року, звернувся до боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з них солідарно заборгованість за кредитним договором, тобто в межах шести місяців, які передбачені ч.4 ст. 559 ЦК України. За наслідками розгляду вимог ПАТ «УкрСиббанк», з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 03.04.2007 року у сумі 15616 доларів США 76 центів , що за курсом НБУ на день винесення рішення складало 182441 грн. 64 коп. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2014 року набуло чинності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненим договір поруки №П/0 від 03.04.2007 року є безпідставним і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки твердження позивача про припинення поруки з 25.09.2013 є хибними з огляду на те, що дата, з якої позивач рахує шість місяців не є днем настання строку виконання основного зобов'язання, а лише є часом виникнення заборгованості боржника перед кредитором.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 559 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складено в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті

Суддя Н.В. Якуша