Провадження №2/761/8106/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.,
при секретарі Лазоришинець К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2005 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 23-05-И/09 (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 49 000,00 дол. США строком до 09.08.2025р. та сплатою 12% річних за його користування.
Також, зазначив, що 09.08.2005 р. ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір поруки №23-05-П/09 (далі по тексту - договір поруки) з відповідачем ОСОБА_2, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель поручається перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним Договором № 23-05-И/09 від 09 серпня 2005 року.
Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, проте Відповідач порушує умови договору, не своєчасно та неповно повертає кредит, не сплачує проценти за користування кредитом, в результаті чого станом на 24 липня 2015 року має заборгованість у сумі 70 534,81 дол. США та 1 855 990,36 грн., з яких: сума заборгованості по основному боргу - 46 507,54 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 023 896,05 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 24 027,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 528 977,17 грн.; сума заборгованості по комісії - 34 466,72 грн.; сума пені за прострочення сплати основного боргу - 1 821 523,64 грн.
Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У судовому засіданні встановлено, що 09.08.2005 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 23-05-И/09 (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 49 000,00 дол. США строком до 09.08.2025р. та сплатою 12% річних за його користування (а.с.6-10).
Відповідно до п.п. 3.2. Договору позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договром становить 539,53 дол. США. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1029_23 від 09 серпня 2005 року (а.с.14), однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.
Також встановлено, що 09.08.2005 р. ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір поруки №23-05-П/09 (далі по тексту - договір поруки) з відповідачем ОСОБА_2, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель поручається перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним Договором № 23-05-И/09 від 09 серпня 2005 року (а.с.15-17).
Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до п.п. 6.1. Договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, в зв'язку з порушенням Відповідачами зобов'язання за Кредитним Договором, станом на 24 липня 2015 року сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 70 534,81 дол. США та 1 855 990,36 грн., з яких: сума заборгованості по основному боргу - 46 507,54 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 023 896,05грн.; сума заборгованості по відсоткам - 24 027,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 528 977,17 грн.; сума заборгованості по комісії - 34 466,72 грн.; сума пені - 1 821 523,64 грн. (а.с.18-31).
Таким чином, суд вважає доведеним суму боргу, яка утворилась за відповідачами, що підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача по вказаному договору, а позов - задоволенню.
З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.551ЦК України, якою визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 1 000 000,00грн.
Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому присуджує до солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 70 534,81 дол. США та 1 034 466,72 грн..
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідачів на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в рівних частинах в сумі 3654,00 грн., тобто в розмірі по 1827,00 грн. з кожного, які сплачено позивачем за подання позову до суду.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 217, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором № 23-05-И/09 від 09.08.2005р., яка станом на 24 липня 2015 року становить 70 534,81 дол. США та 1 855 990,36 грн., з яких: сума заборгованості по основному боргу - 46 507,54 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 023 896,05 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 24 027,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 528 977,17 грн.; сума заборгованості по комісії - 34 466,72 грн.; сума пені - 1 000 000,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі по 1827,00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: