Справа № 127/1532/15-ц
Провадження № 2/127/1742/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого Волошина С.В.

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

за участю прокурора - Кащук О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2, та ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Служба у справах дітей Вінницької міської ради 28.01.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_4 є матір»ю малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька ОСОБА_5 та ОСОБА_6 записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.3 ст.135 Сімейного кодексу України №8 та №3.

Згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.08.2012 року по справі №206/4336/2012 малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були відібрані у матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав, після чого діти були влаштовані до дитячих закладів: ОСОБА_5 - до Немирівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату ім.. ОСОБА_7 Вінницької обласної ради, ОСОБА_6 - до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, на повне державне утримання.

За час перебування дітей у вказаних закладах мати не брала участі у вихованні дітей, не надавала матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавилася їх життям, здоров'ям, розвитком, ніяким іншим способом не виявляла своєї турботи про них.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.02.2013 року №462 діти були направлені на виховання та спільне проживання в родину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1). Рішенням №82 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 06.03.2013 року на базі їх родини була створена прийомна сім'я, до якої влаштовані діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якій діти перебувають на даний час.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Вінницької міської ради стосовно надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4 по відношенню до дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яке відбулося 19.08.2014 року, ОСОБА_4 пояснила, що не цікавилася долею дітей, не надавала їм матеріальної допомоги, не відвідувала їх, тому що у неї не було для цього часу. На час подання позову до суду мати дітей ніде не працює.

Представник позивача - ОСОБА_1 позов підтримала з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, просила позов задоволити. Також повідомила, що з часу відібрання у відповідача дітей, її поведінка відносно дітей не змінилась, вона не цікавиться їх побутом, життям, розвитком, будь - яким чином дітям не допомагає. З часу їх відібрання жодного разу їх не бачила, не розшукувала. У неї немає джерел доходів для існування. Окрім того, повідомила те, що вона неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі і за жорстоке поводження з дітьми.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити. Повідомили суд, що з часу відібрання у відповідача дітей, вони проживають у них. Діти всім забезпечені, та задоволені своїм теперішнім перебуванням в іншій (їхній) сім»ї. Коли до них влаштували дітей, вони були у занедбаному стані, погано розвинуті. На даний час ними ситуацію виправлено. Відповідач по справі за час перебування у них дітей, жодного разу не цікавилась ними, не приїздила, не розшукувала, тощо.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, повідомила те, що дійсно у неї відібрали дітей за те, що вона погано за ними доглядала та виховувала. На запитання головуючого повідомила, що вона останні три роки ніде не працює, на обліку як безробітня не перебуває, будь - яких доходів не отримує. Єдиним джерелом її доходів є кошти, які заробляє її співмешканець. Житла на праві власності вона не має та проживає зі своїм співмешканцем у двокімнатній квартирі своєї матері, разом з матір»ю та рідним братом. Також пояснила, що вона з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не бачиться близько 2 - х років. Її жорстоке поводження з дітьми проявлялось у тому, що коли вона нервувала, вона могла кидати у дітей різними предметами та спричиняти їм тілесні ушкодження.

Прокурор Кащук О.О., позовні вимоги підтримала, оскільки з досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач не виконує своїх материнських обов'язків, що покладені на неї Сімейним кодексом, таке позбавлення буде відповідати інтересам дитини.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача, пояснення третіх осіб, та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матір'ю малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 10.06.2004 року, в якому в графі «Мати» зазначена ОСОБА_4 (а.с.7), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 15.09.2011 року, в якому в графі «Мати» зазначена ОСОБА_4 (а.с.5).

ОСОБА_4 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьками дітей, а тому відомості про них, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, внесено в Книгу реєстрації народжень за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою.

Так, згідно копії витягу №8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28.12.2011 року (а.с.8) та свідоцтва про народження ОСОБА_5, батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_8.

Згідно копії витягу №3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28.12.2011 року (а.с.9) та свідоцтва про народження ОСОБА_6, батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_9.

На виконання заочного рішення Замостянського районного суду м. Вінниці 15.08.2012 року у справі №206/4336/2012 дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було відібрано від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав та передано на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради (а.с.12-13).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2206 від 13.09.2012 року малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. На момент винесення вказаного рішення ОСОБА_5 перебувала в Вінницькому обласному комунальному притулку для дітей «Добро», ОСОБА_6 - в міській лікарні «Центр матері та дитини» (а.с.4,6).

З листа служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, долученого до справи, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 влаштовані на виховання та спільне проживання в прийомну сім»ю на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які мешкають в АДРЕСА_1. За весь період перебування дітей в даній родині рідна мати дітей ОСОБА_4 жодного разу дітей не навідувала, не телефонувала, дітьми не цікавилася (а.с.10).

З матеріалів справи також, вбачається, що відповідно до листа директора Вінницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Вінницької міської ради ОСОБА_10, сім'я ОСОБА_4 була взята під соціальний супровід у липні 2013 року з метою підвищення рівня виховного потенціалу сім'ї, повернення дітей до біологічної сім'ї. Зі ОСОБА_4 було укладено Договір про здійснення соціального супроводу, проводилися профілактичні бесіди популяризації здорового способу життя, мотивуючі бесіди щодо покращення побутових умов проживання, надані необхідні соціальні послуги, орієнтовані на допомогу у вирішенні актуальних проблем сім'ї, надавалися методичні поради щодо спілкування з дітьми, систематично надавалась інформація стосовно вакансій центру зайнятості. Проте, за підсумками соціального інспектування 25.01.2014 року, комісією було вирішено розірвати Договір про здійснення соціального супроводу, прийнято рішення про недоцільність проведення подальшої роботи, оскільки ОСОБА_4 не мала бажання працевлаштовуватися, виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, матеріально їх забезпечувати, її не цікавило де і в якій сім'ї вони знаходяться (а.с.11).

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідач повністю самоусунулася від виховання та утримання свої дітей, вказані дії відповідача, яка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тривалий час не спілкується з ними, не займається та не цікавиться їх розвитком, здоров'ям та оздоровленням, свідчать про те, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Служба у справах дітей Вінницької міської ради довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться дітьми, не забезпечує їх матеріально, не шукає шляхів установлення контакту з дітьми, не усунула за більш ніж два роки ті обставини, які стали підставою для відібрання дітей та викладені в рішенні суду від 15 серпня 2012 року, не працює, не має власних джерел доходів, не має на праві власності (користування) об лаштованого житла та ін.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно них.

Одночасно судом роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 27-30, 57, 60, 88, 169, 197, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (запис №1661 від 10.06.2004 року у книзі записів актів громадянського стану про народження, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області).

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, (запис №3463 від 15.09.2011 року у книзі реєстрації народжень, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня наступного після проголошення рішення.

Суддя: