Провадження № 2/641/2567/2015 Справа № 641/9358/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря Цюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, просила встановити режим окремого проживання з чоловіком ОСОБА_2 з 01.10.2009 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.06.2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб про що зроблено актовий запис та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №002611 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції. У вересні 2009 року нею було подано до Комінтернівського районного суду м. Харкова позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Рішення у цій справі винесено не було, справу зупинено у звязку із зверненням ОСОБА_2 до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом про визнання шлюбу недійсним. Рішення по цій справі до цього часу не винесено. Беручи до уваги вищевикладені обставини позивач не має бажання та можливості проживати разом з ОСОБА_2 Фактично вони не проживають разом з липня 2009 року. Умови для окремого проживання наявні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила встановити режим окремого проживання з чоловіком ОСОБА_2 з 13.07.2009 року.

Відповідач надав до суду заяву та пояснив, що визнає факт, що з 13 липня 2009 року позивач не проживає за адресою її фактичної реєстрації з відповідачем.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №358.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2009 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 08.10.2010 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2010 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна до розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Міський відділ реєстрації актів цивільного стану №2 ХОУЮ про визнання шлюбу недійсним прийнята до провадження судді Мельник І.В. Рішення по цій справі до цього часу не винесено. Позивач зазначила, що не має бажання та можливості проживати разом з ОСОБА_2 Фактично вони не проживають разом з 13 липня 2009 року, що підтвердив також відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст. 119 Сімейного кодексу України, за заявою подружжя або за позовом одного з них, суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у випадку неможливості або небажання одного з них проживати сумісно. Режим окремого проживання припиняється при поновленні сімейних стосунків або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Правовими наслідками встановлення режиму окремого проживання, у відповідності до ст.120 СК України, є не припинення прав та обовязків подружжя, встановлених СК України, які кожен з подружжя мали до встановлення зазначеного режиму. У випадку встановлення режиму окремого проживання майно, придбане в майбутньому не вважається придбаним у шлюбі, а дитина, народжена жінкою після спливу 10 місяців, не вважається такою, що походить від її чоловіка.

Пленум Верховного Суду України п.12 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає що при застосуванні положень статей 119, 120 СК України судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди.

Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням суду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для встановлення режиму окремого проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зодовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119,120 СК України, ст.ст.10,11, 58-60, 209 215 , 217 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання задовольнити.

Встановити режим окремого проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 липня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3