Справа № 520/5724/15-ц
Провадження № 2/522/8298/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Остра», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «Остра», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 12 295, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25 червня 2013 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Краснова, 1 у м. Одесі, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що зупинився попереду, під керуванням позивача. В результаті даного ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Вина водія ОСОБА_2 в вищевказаному ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2014 року.

Також позивач зазначає, що автомобіль НОМЕР_1 був застрахований ПрАТ СК «Остра» згідно полісу №АЕ/2082501. Згідно рахунку-фактури № від 06 травня 2014 року сума відновлювального ремонту позивача складає 12 295, 00 грн., яка не сплачена відповідачем на користь ОСОБА_1, яку він просить з нього стягнути.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ СК «Остра» у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечував проти їх задоволення та вказав, що рахунок-фактура № від 06 травня 2014 року не являється належною оцінкою вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача. Також зазначив, що згідно звіту ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» №С14-394 від 08 серпня 2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача у звязку з ДТП від 25 червня 2013 року, складає 1 834, 24 грн. Оскільки полісом №АЕ/2082501 передбачена франшиза у сумі 1 000, 00 грн., яка згідно вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню з особи, яка спричинила шкоду, то ПрАТ СК «Остра» було виплачена на рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 834, 24 грн. Тому, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ СК «Остра» суми страхового відшкодування у розмірі 12 295, 00 грн. безпідставними.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 25 червня 2013 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Краснова, 1 у м. Одесі, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що зупинився попереду, під керуванням ОСОБА_1

В результаті даного ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження у вигляді деформації заднього бамперу, що підтверджується відповідною довідкою ДАІ від 25 червня 2013 року, виданою позивачу.

Вина водія ОСОБА_2 в вищевказаному ДТП підтверджується також постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2014року, якою він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль «Нісан», д/н НОМЕР_3 був застрахований ПрАТ СК «Остра» згідно полісу №АЕ/2082501.

11 липня 2013 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Остра» з відповідною заявою про страхове відшкодування, що відповідає вимогам ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 12 295, 00 грн. згідно рахунку-фактури № від 06 травня 2014 року.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в України» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в України» професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Порядок оцінки (визначення вартості матеріальних збитків) транспортних засобів визначено «Мотодикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», що затверджено спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Аналізуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що розмір шкоди, яку спричинено власнику пошкодженого транспортного засобу, може бути визначений тільки на підставі відповідної оцінки, тобто авто товарознавчого дослідження, субєктами, які мають відповідне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та згідно з вимогами чинного законодавства України, зокрема, на підставі вищевказаної Методики.

Тому, суд вважає, що рахунок-фактура № від 06 травня 2014 року є доказом фактично понесених витрат позивача на ремонт пошкодженого автомобіля, а сума страхового відшкодування, яка повинна бути відшкодована страхувальником, визначається на підставі експертного дослідження та відповідного страхового акту.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Так, з метою визначення вартості ремонту пошкодженого автомобіля позивача, ПрАТ СК «Остра» звернулось до ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» для проведення відповідного авто товарознавчого дослідження.

Згідно звіту №С14-394 від 08 серпня 2014 року було встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_4 у звязку з ДТП від 25 червня 2013 року, складає 1 834, 24 грн.

Оскільки полісом №АЕ/2082501 передбачена франшиза у сумі 1 000, 00 грн., яка згідно вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню з особи, яка спричинила шкоду, тобто з ОСОБА_2, то ПрАТ СК «Остра» було виплачена на рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 834, 24 грн. згідно відповідного страхового акту №513 від 23 вересня 2014 року, наданого представником відповідача до суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що відповідач у повному обсязі виконав перед ОСОБА_1 зобовязання по сплаті страхового відшкодування за ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля НОМЕР_2.

Різницю між сумою відшкодування, визначеною Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та фактичним розміром збитків, які підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, необхідно стягнути з особи, винної у заподіянні збитків, яка також притягується до участі у розгляді справи як співвідповідач. У випадках, коли позивач такі вимоги предявляв лише до страховика і в суді не порушувалося питання про залучення до справи особи, винної в заподіянні збитків, необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог, розмір яких перевищує ліміти відповідальності страховика.

Вказана позиція закріплена в Судовій практиці ВСУ з розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично поніс витрати на ремонт автомобіля у розмірі 12 295, 00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № від 06 травня 2014 року. Різниця між вказаною сумою та страховим відшкодуванням, яка складає 11 460, 76 грн., повинна бути відшкодована винною у ДТП особою, тобто ОСОБА_2 Вимоги до ОСОБА_2 позивачем не предявлялись, тому суд вважає за можливе відмовити у стягнення такої суми з ПрАТ СК «Остра».

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 22.1 ст. 22, ст. 29, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в України», ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 154, 208-209, 212-215, 218, 258 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Остра», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена