Справа № 628/3791/14-ц
Провадження № 2/628/1510/14
25 лютого 2015року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого -судді Сєлютіної Н.М.
при секретарі Дюковій Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Куп'янську цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав. Згідно письмової заяви від 26.12.2014року ОСОБА_2 сплатив заборгованість за кредитом.
З урахуванням думки представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.21-23).
Відповідно до п.1.1., п.1.2 вищезазначеного кредитного договору ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 7329доларів США на строк 120 місяців з 14 листопада 2006року по 14 листопада 2016року, згідно графіку надання кредиту (додаток № 1 до Договору) (а.с.5).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1.4 вищезазначеного кредитного договору встановлено проценту ставку за користування кредитом - 14% річних (а.с.5).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Із п. 1.3цього договору вбачається, що погашення кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватися наступним чином:
- згідно Графіку погашення кредиту (додаток 1 до Договору) в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту відповідно до п.1.1.цього Договору; погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно;
- згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до Договору) ануїтетними платежами.
Відповідно до п.2.1. кредитного договору кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі (а.с.5), тобто до даних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до яких встановлюється судовий контроль у вирішенні вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.
Положення кредитного договору не містять чітко визначеного порядку погашення кредиту, а наданий до суду Додаток № 1, містить графік надання, а не погашення кредиту. Крім того, у позовній заяві позивачем зазначено, що позичальник повинен погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно відповідно до Графіку погашення кредиту (Додаток до Кредитного договору), тобто не містить будь-якого номеру, хоча умовами кредитного договору передбачено Додаток № 1 та Додаток № 2. Також у позовній заяві позивач посилається на обов'язок позичальника здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Платіжного Календаря, який також суду надано не було, крім того на нього відсутні будь-які посилання у Кредитному договорі.
Відповідно до п.1.4 вищезазначеного кредитного договору кредитор має право періодично (згідно п.1.5. цього договору) переглядати процентну ставку за користування кредитом в порядку, передбаченому п.6.2 цього Договору, тобто у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також внаслідок рішення Кредитора кредитор має право змінити процентну ставку за користування кредитом, про що письмово повідомити позичальника протягом 7 календарних днів з дня прийняття рішення про її зміну (а.с.7).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням. Однак враховуючи зазначені вище розбіжності, суд позбавлений можливості перевірити правильність наданого до суду розрахунку заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками.
Відповідно до умов п.10.1 кредитного Договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% та штраф у розмірі 20 гривень від суми прострочення платежу за кожний день прострочення з наступного дня після закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому Договорі (а.с.8).
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до умов п.6.5 Кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим Договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом (а.с.7).
Відповідно до вимоги, яка міститься в матеріалах справи на а.с.12-13 Банк вимагає у відповідача протягом не більше ніж 60 календарних днів з дня одержання даної вимоги здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені відповідно до умов кредитного договору, однак доказів надсилання рекомендованим листом, у відповідності до вимог 6.5. кредитного договору, зазначеної вимоги позичальнику та отримання її позичальником - позивачем у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України до суду не надано.
З наданих до суду відповідачем квитанцій від 25.12.2014року вбачається, що ним за зазначеним кредитним договором було сплачено 594,84долари США - погашення простроченого тіла кредиту, 305,16 доларів США - погашення заборгованості за відсотками, а також 26.12.2014року 138 доларів США - прострочено тіло кредиту, 33,13 доларів США та 67,97 доларів США - заборгованість за відсотками (а.с. 43-44), тобто на час розгляду справи відповідачем сплачено у рахунок погашення існуючої заборгованості сума коштів у більшому розмірі, ніж та, яка міститься у розрахунку, наданому суду (а.с.17).
Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З наданого до суду розрахунку (а.с.16) вбачається, що пеня та штрафи банком нараховані 14.10.2011року, в той час як до суду ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся лише 07.11.2014року.
У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, однак до позовної заяви не додано графіку погашення кредиту, на підставі якого судом може бути перевірено строк погашення чергового платежу, правильність наданого до суду розрахунку загальної суми заборгованості за кредитом.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст.10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 536, 554, 625, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд -
У задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: