Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
за участю представника прокуратури,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою прокуратури Одеської області в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що з 16 серпня 1996 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 За період шлюбу сторони придбали спільне майно, зокрема: у 2003 році - автомобіль Рeugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1, у 2007 році - автомобіль Рeugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_2, у 2011 році - автомобіль Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3.

Посилаючись на те, що між сторонами виникли непорозуміння щодо розпорядженням транспортними засобами, позивач просила здійснити поділ майна, а саме: виділивши їй автомобілі: Рeugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 та Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3, виділивши відповідачу автомобіль Рeugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на автомобіль Рeugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_2, та за ОСОБА_6 право власності на автомобілі: Рeugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1, та Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності за ОСОБА_6 на автомобіль Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 27 серпня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі прокуратура Одеської області в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 16 серпня 1996 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 421.

За час перебування у шлюбі сторони придбали транспортні засоби, а саме автомобілі Рeugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1, Рeugeot 407, державний номерний знак НОМЕР_2 та Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3.

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України в межах якої слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Одеської області накладено арешт та оголошено в розшук автомобіль Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що майно, набуте особами в період шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Доводи касаційної скарги щодо порушення прав потерпілого ОСОБА_8 у зв'язку з вибуттям майна, на яке накладено арешт, не знайшли свого підтвердження, оскільки внесення до реєстру обтяжень частини спірного майна, не є підставою для відмови в позові, оскільки право володіння та користування обтяженим майном не заборонено, а поділ майна подружжя не свідчить про розпорядження ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Одеської області в інтересах ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік