Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів: Косигіної Л.М., Котік Т.С.

при секретарі судового засідання Порохня М.М., Ганько Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру", Житомирської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди

в с та н о в и л а :

16.07.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив поновити його на роботі на посаді першого заступника начальника Житомирської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" з 30.06.3009 року, визнавши недійсним наказ №168-к від 01.07.2009 року; відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що звільнення проведено з грубим порушенням норм трудового законодавства. Так, відповідачем не скорочувалась посада першого заступника, а була лише змінена назва. За своєю заявою він був переведений на вказану посаду, допущений до виконання службових обов'язків, які залишились такі ж самі. Крім того, відповідачем при звільненні не отримано погодження профкому, не запропоновано іншу роботу, не враховано ті обставини, що він навчається у Львівській національній аграрній академії на факультеті кадастр і землевпорядкування, а також є учасником бойових дій.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2009 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, судове рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №64 від 15.04.2008 року ОСОБА_1 з 15 квітня 2008 року по 03 жовтня 2008 року працював у Житомирській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" на посаді начальника відділу ведення державного земельного кадастру та державного реєстру прав* на нерухоме майно та їх обмежень.

В подальшому позивач був переведений на посаду першого заступника директора філії (наказ №229-к від 03 жовтня 2008 року).

Наказом Центру ДЗК від 04 березня 2009 року за №91 Житомирську регіональну філію ДП „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" перейменовано в Житомирську регіональну філію ДП „Центр державного земельного кадастру" (а.с.6).

З 09.04.2009 року введено в дію нову структуру та штатний розпис Житомирської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" (а.с.13-14), відповідно до якого штат Філії становить 125 одиниць, тобто відбулось скорочення 59 штатних одиниць (а.с.140-144).

29.04.2009 року ОСОБА_1 попереджений про майбутнє вивільнення з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з пунктом 1 ст.4 0 КЗпП України через 2 місяці від дня попередження про вивільнення (а.с.43).

Наказом Житомирської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" №168-к від 01.07.2009 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за п.1 ст.4 0 КЗпП України, тобто у зв'язку зі скороченням штату працівників (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд 1 інстанції виходив з того, що звільнення позивача було проведене відповідачем із додержанням вимог трудового законодавства.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи. Судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз'яснено у п.19 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року (з наступними змінами та доповненнями) „Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, штатний розпис Житомирської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру", який діяв до 09.04.2009 року, передбачав 184 одиниці, в тому числі і посаду першого заступника директора філії (а.с.133-139).

Відповідно до штатного розпису Філії, затвердженого 09.04.2009 року, штат Філії складає 125 одиниць, тобто відбулось скорочення 59 штатних одиниць. Проте, посада першого заступника директора Філії була збережена і лише перейменована на посаду першого заступника начальника Філії, що підтверджується змістом штатного розпису (а.с.140) та довідкою Філії від 19.02.2010 року №283 щодо скорочених штатних одиниць відповідно до наказу Центру ДЗК від 09.04.2009 року №199-к, в якій посада першого заступника директора філії не вказана як скорочена (а.с.145-147). Слід зазначити, що зі скорочених 59 штатних одиниць 51 одиниця на той час була вакантна.

Є необґрунтованими посилання відповідача на те, що посада першого заступника начальника Філії має новий зміст трудової функції, ОСОБА_1 не відповідає кваліфікаційним вимогам по даній посаді і його переведення на новостворену посаду не було погоджено з Держкомземом.

Так, в період з 28.05.2009 року по 13.06.2009 року ОСОБА_1 виконував обов'язки як першого заступника начальника Філії, так і обов'язки начальника Філії, що підтверджується змістом листа ДП „Центр Державного земельного кадастру №1-2644 від 03.06.2009 року (а.с.16) та є свідченням допуску позивача до виконання обов'язків першого заступника начальника Філії.

Як вбачається із заперечень представника відповідача (а.с.36-37) посадовою інструкцією першого заступника директора Філії його завдання та обов'язки носили загальний характер, а не конкретні завдання та обов'язки, як це вимагає Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (надалі Довідник), затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року №336. Новою ж редакцією посадової інструкції першого заступника начальника Філії виділені самостійні ділянки роботи по зазначеній посаді, а кваліфікаційні вимоги по даній посаді більш деталізовані і посилені.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що. перебуваючи на посаді першого заступника . директора Філії він фактично виконував всі обов'язки першого заступника, які виписані в новій інструкції. Відповідач не спростував таких доводів ОСОБА_1

Невідповідність інструкції першого заступника директора Філії вимогам згаданого Довідника є недоліком в роботі керівника* підприємства і кадрової служби та не дає підстав вважати, що в коло посадових обов'язків позивача не входили обов'язки, передбачені новою інструкцією, а також не свідчить про зміну трудової функції першого заступника.

Що стосується кваліфікаційних вимог, то ОСОБА_1 маючи повну вищу освіту, навчається в Інституті післядипломного навчання Львівського національного аграрного університету за спеціальністю „землевпорядкування та кадастр", тобто здобуває повну вищу освіту відповідного напряму (а.с.127). Слід відзначити, що особа, яка після звільнення позивача була прийнята на посаду першого заступника начальника Філії - Бойченко 0.0., теж не мав повної вищої освіти відповідного напряму, оскільки був студентом Харківського національного аграрного університету, проте, ця обставина не перешкодила прийняттю його дану посаду (а.с.128,130,131).

Крім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.18), тобто згідно п.5 ч.2 ст.42 КЗпП України має переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Посилання представника відповідача на те, що позивач при прийнятті на роботу не надав відповідних документів у відділ кадрів, тому ці обставини не були відомі і враховані при його звільненні, колегія суддів оцінює критично. Особова справа ОСОБА_1, яка була оглянута під час апеляційного розгляду справи, не підшита, не пронумерована, документи містяться не в хронологічному порядку, а їх опис не відповідає змісту справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, а його порушені трудові права підлягають захисту шляхом визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі та відшкодування моральної шкоди.

Встановивши, що внаслідок незаконного звільнення позивача були порушені його трудові права, колегія суддів з врахуванням положень ст.237-1 КЗпП України, роз'яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", визначає таке відшкодування у розмірі 1000 грн. На думку суду, це є адекватною компенсацією за спричинену ОСОБА_1 моральну шкоду, якої він зазнав внаслідок незаконного звільнення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303,307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2009 року скасувати і ухвалити нове. Позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати незаконним наказ Житомирської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" №168-к від 01.07.2009 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Житомирської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" з ЗО червня 2009 року.

Стягнути з Житомирської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь держави 17 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Г оловуючий Судді