Справа № 310/8067/15-ц
16 жовтня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Петягіна В.В.
при секретарі Уставицької Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Бердянський МВ УДМС України в Запорізької області про позбавлення права користування житловим будиноком,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа: Бердянський МВ УДМС України в Запорізької області, у якій просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1
У позовний заяві зазначено, що:
Позивачі зареєстровані та проживають в буд. АДРЕСА_1. Даний будинок належить позивачам на праві приватної власності по 1/3 частині кожному на підставі Договору купівлі-продажу від 30 квітня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вержиковською Оленою Петрівною.
11.02.2010 р. ОСОБА_1 зареєструвала у вказаному будинку свого співмешканця - ОСОБА_4, батька своєї дитини, з яким проживала у громадянському шлюбі, офіційно шлюб не було зареєстровано.
Влітку 2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були припинені шлюбні відносини, і відповідач змінив місце проживання, однак з будинку позивачів не виписався.
Таким чином відповідач в будинку позивачів не проживає, не сплачує комунальні платежі, не несе витрати по утриманню вказаного нерухомого майна.
Також позивачі не можуть звернутися до УПтСЗН м. Бердянська для оформлення субсидії, оскільки доходи відповідача також враховуються у розрахунок субсидії.
На підставі ст. 71 ЖК України позивачі просили визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1
В судове засідання явилася позивач ОСОБА_1, яка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та пояснила, що реєстрація відповідача в житловому будиноку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачам користуватися будинком, так як воні змущені нести зайви витрати на утримання будинку, тому просила задовольнити позов. Згодна на ухвалення заочного рішення.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, підтримують позов та згодні на ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 був повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, але до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав до суду своїх заперечень проти позову і згідно ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути за його відсутністю, на підставі наявних в ній доказів, постановивши заочне рішення.
Представник 3-ї особи - начальник Бердянського МВ УДМС України в Запорізької області Є.М.Василенко просив розглянути позов за відсутністю його представника.
Вислухавши позивача ОСОБА_1 та вивчивши докази, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно нотаріально оформленого: договору купівлі-продажу від 30.04.1999 року, позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/3 частини кожному будинка АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно домової книги та довідки голови вуличного комітету №14 від 21.08.2015 року в будинку АДРЕСА_1 окрім позивачів зареєстрований з 2010 року відповідач ОСОБА_4 (а.с.10,11,15). Окрім цього, у довідці голови вуличного комітету №14 зазначено, що ОСОБА_4І, не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2013 року.
Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізької області в домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстрований з 11.02.2010 року відповідач ОСОБА_4. (а.с.19).
Актом, який склали сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та голова вуличного комітету №14 Кайда зазначено, що ОСОБА_4 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2013 року.
За ст. ст. 391, 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Пунктом 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин справи суд ввважає, що позов підлягає задоволенню, так як реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм нерухомим майном, тому для усунення перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, слід визнати відповідача ОСОБА_4 особою, що втратила право користування житлом у житловому будинку АДРЕСА_1.
Вирішення питання про зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у судовому засіданні не вирішувалось, так як дані позовні вимоги заявлені не були.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 319,383,391 ЦК України, ст.ст 71,72, 150 ЖК України, ст. ст. 11,10,212-215,224-226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня оголошення рішення, особами відстуніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:В. В. Петягін