УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1697/15-ц

13 жовтня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О. С.

секретар - Федас І. О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

провівши попереднє судове засідання у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель.

В ході попереднього судового засідання представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 підтримано подану ним заяву про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Відповідач ОСОБА_2 заяву свого представника підтримала.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 не заперечував стосовно задоволення заяви про направлення справи за підсудністю до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 20.07.2015 року ОСОБА_4 подав до Костопільського районного суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель.

Ухвалою суду від 30.07.2015 року провадження по даній справі відкрито.

Однак після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК України).

Стаття 109 ЦПК України встановлює загальні правила підсудності, відповідно до ч.1 якої, позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання.

При цьому в ст. 114 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає. До зазначеного переліку, зокрема, відносяться й позови, що виникають з приводу нерухомого майна, які повинні пред'являтися за місцезнаходженням цього майна або основної його частини - ч.1 ст. 114 ЦПК України.

Аналогічне положення міститься у п.42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на нерухоме майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель, які розташовані в с.Воронки Володимирецького району Рівненської області, укладених між позивачем та відповідачами від 31.03.2019 року (а.с.8, 9, 12).

Таким чином, в даному випадку позов повинен розглядатися за правилом виключної підсудності, а саме відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу іншому суду.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про передачу справи за підсудністю підлягає задоволенню, а цивільна справа № 564/1697/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель - передачі для розгляду за підсудністю до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Відповідно до ч.3 ст.116 цього Кодексу передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги після залишення її без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 114, 116, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Справу №№ 564/1697/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нежитлових будівель передати для розгляду за підсудністю до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя:ОСОБА_7