_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-6771/11
Провадження № 4-с/520/97/15
УХВАЛА

20.10.2015 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

08.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, в якій просить суд постановити ухвалу, якою визнати дії Старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 48880227 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-6771/11, виданого 31.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси, який набрав чинності 03.06.2015 року протиправними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48880227 винесено 25.09.2015 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконанню виконавчого листа № 2-6771/11 виданого 31.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси, який набрав чинності 03.06.2015 року.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник суб`єкта оскарження старший державний виконавець Поляков О.Г. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказуючи на законність своїх дій.

Інші сторони, які брали участь у справі № 2-6771/11 у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушені їхні права і свободи.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси з жовтня 2011 року перебувала цивільна справа № 2-6771/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа Одеська міська рада про визнання порядку користування земельною ділянкою та встановлення сервітуту на земельну ділянку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року та ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року позов ОСОБА_4 - задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Одеса, вул. Петрашевського, 76, відповідно до висновку №2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014 року, а саме:

ОСОБА_1 виділено земельну ділянку №1 площею 296кв.м., в т.ч. 263 кв.м. по загальній площі та 33 кв.м. по залишкам.

Земельну ділянку шириною 1,0м., розташовану уздовж зовнішньої стіни пом. 2-3, 2-4, 2-8 виділено у постійне користування ОСОБА_1, при забезпеченні безперешкодного доступу ОСОБА_4 до зовнішньої стіни вищезазначених приміщень на період обслуговування та ремонту.

Вхід на ділянку, яка виділяється, зберегти існуючий зі сторони вул. Глазунова.

ОСОБА_4 виділити земельну ділянку №2 площею 236кв.м.

Вхід на ділянку, яка виділяється, зберегти існуючий зі сторони вул. Петрашевського.

Встановлено наступну межу поділу :

- від розділового паркану зі сторони вул. ІІетрашевського на відстані 11,18 м від правої бокової межі (з ділянкою № 74) вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8, 43 м;

- поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м;

- поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. А довжиною 2, 25 м:,

- по міжквартирним перегородкам, які поділяють квартири власників;

- поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень 2-3, 2-4, 2-8 та лінії її продовження до кордону з ділянкою № 74.

Встановлено ОСОБА_4 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень 2-3,2-4,2-8 двохповерхової будови, літ. А1, зведеної ОСОБА_4, по вул. Петрашевського, 76 в м. Одесі, безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіні приміщень 2-3,2-4,2-8, та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. В, де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою за адресою вул. Петрашевського №73 в м. Одесі, які знаходяться в користуванні ОСОБА_1 шляхом влаштування в стіні сараю літ. В, належного ОСОБА_1, дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень 2-3,2-4,2-8.

Згодом ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2014 року виправлено описки, допущені у вступній та резолютивній частинах та у повному тексті рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року, замінено адресу земельної ділянки з вулиці Петрашевського № 73 на вірну адресу земельної ділянки - вулиця Петрашевського № 74 у відповідних відмінниках. Замінено ініціали позивача ОСОБА_5 на вірні ініціали позивача ОСОБА_4 у відповідних відмінниках.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

25 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-6771/11 від 31.08.2015 року, виданим Київським районним судом м. Одеси.

Копії зазначеної постанови із супровідними листами в порядку, встановленому ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», направлено сторонам. Боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст.ст. 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

В порушення даних норм закону, скаржником не надано суду доказів того, що дії старшого державного виконавця Полякова Олександра Георгійовича суперечать чинному законодавству, а посилання на те, що рішення суду не містить заходів примусового характеру, а від так державний виконавець повинен був відмовити у відкритті провадження, не може бути підставою для звернення до суду зі скаргою.

Частиною 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження скаржника щодо відсутності примусових заходів.

Відповідно до ч. 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно частин 1,2 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, так як державний виконавець діяв у відповідності з вимогами закону; помилки, наявні у виконавчому листі, можуть бути виправлені у відповідності до статті 369 ЦПК України, а у разі необхідності державний виконавець має право звернутись до суду з заявою щодо виконання рішення в порядку статті 373 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 27, 384 ЦПК України, ст.ст. 26, 32, 36, 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.