Справа № 673/926/15-ц
Провадження № 2/673/399/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загінецької сільської ради Деражнянського району, третя особа відділ Держземагенства у Деражнянському районі, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Загінецької сільської ради Деражнянського району, третя особа відділ Держземагенства у Деражнянському районі, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 20 березня 2001 року в с. Загінцях Деражнянського району померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,10 га, розташована на території Загінецької сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 757565, виданого на підставі рішення сесії Загінецької сільської Ради народних депутатів №2 від 29 грудня 2001 року. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік, батько позивачки, ОСОБА_4, проте він помер 2 вересня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивачка, будучи спадкоємницею до майна померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, проте їй у цьому було відмовлено із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця. Крім цього, позивачка вказує на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 0218726, на підставі якого був виданий наведений державний акт на право приватної власності на землю, був втрачений, з приводу чого нею було зроблено оголошення в газеті, а тому вона просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 757565, виданий на підставі рішення сесії Загінецької сільської Ради народних депутатів №2 від 29 грудня 2001 року, та визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території Загінецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 0218726, виданого на імя ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнаючи позовні вимоги.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Деражнянському районі не заперечує в задоволенні позову.

Вислухавши доводи позивачки, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Факт смерті ОСОБА_3 20 березня 2001 року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Загінецькою сільською радою Деражнянського району.

Померла була власником земельної ділянки, площею 2,10 га, розташованої на території Загінецької сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 757565, виданого на підставі рішення сесії Загінецької сільської Ради народних депутатів №2 від 29 грудня 2001 року.

Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий ОСОБА_3 23 червня 2003 року, тобто після її смерті.

Відповідно до положень статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у ОСОБА_3, як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку, площею 2,10 га, не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним у звязку з його видачею після смерті спадкодавця.

Судом зясовано, що після смерті ОСОБА_3 фактично в управління спадковим майном вступив її чоловік ОСОБА_4, проте він помер 2 вересня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи наведені положення закону, суд доходить висновку про те, що право на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_3, перейшло в порядку спадкування до її чоловіка ОСОБА_4

Встановлено і те, що вищенаведений державний акт був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 0218726, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №446 від 7 лютого 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20 червня 1997 року за номером 396.

Вказаний сертифікат був втрачений, з приводу чого позивачкою було зроблено оголошення у газеті «Вісник Деражнянщини» №16 від 23 квітня 2015 року.

Наведені позивачкою в обґрунтування позову обставини щодо належності

померлій ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 0218726, підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Деражнянському районі, а також наявною в матеріалах справи копією записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації.

Позивачка є дочкою померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Отже, згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України, вона є спадкоємницею першої черги до майна померлого ОСОБА_4 за законом.

Як вбачається із спадкової справи №3/2015, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу до майна померлого ОСОБА_4, спадщину після смерті останнього позивачка ОСОБА_1 прийняла.

Так, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 вересня 2015 року вона успадкувала належні померлому ОСОБА_4 земельні ділянки, площами 1,1146 га та 0,9903 га, розташовані на території Загінецької сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ж із письмовим повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу №77/02-14 від 13 липня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в оформленні її спадкових прав на земельну ділянку, площею 2,10 га, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на неї виданий після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Державним нотаріальним архівом в Хмельницькій області 28 липня 2015 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою в порядку спадкування права на земельну частку (пай), що належала померлій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1, номер 757565, виданий на підставі рішення сесії Загінецької сільської Ради народних депутатів №2 від 29 грудня 2001 року на імя ОСОБА_3 23 червня 2003 року, недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території Загінецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 0218726, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №446 від 7 лютого 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20 червня 1997 року за номером 396, що належав ОСОБА_3, яка померла 20 березня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5