Справа № 171/1338/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, про поділ майна,

встановив:

17.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розділ майна. В судовому засіданні позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 30.07.1999 року по 22.05.2014 року він перебував у шлюбі з відповідачем, під час перебування у шлюбі вони придбали квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 Просить визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за кожним із них право на ? частину у вказаній власності, стягнувши витрати по справі на його користь.

14.07.2015 року відповідач звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1, які були уточнені в ході розгляду справи, заявивши вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «ВАЗ-21703», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та визнання за кожним з них права на ? частину спірного автомобіля.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, зустрічний позов не визнав та пояснив, що автомобіль дійсно було придбано під час перебування у шлюбі з відповідачем, але автомобіль було придбано за його власні кошти, тому вважає, що автомобіль не являється їх сумісною власністю з відповідачем, крім того, на автомобіль накладено арешт, в зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

Відповідач позов ОСОБА_1 не визнала, вважає, що позивач не має права власності на ? частину квартиру, оскільки у неї на утриманні знаходиться двоє дітей; зустрічний позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ч.3 ст.368 ЦК України та ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 липня 1999 року по 22 травня 2014 року.

25 березня 2008 року відповідач ОСОБА_2 придбала квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 25.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 926. 26 березня 2008 року право власності на вказану квартиру зареєстровано в КП «Апостолівське БТІ»

Згідно відповіді Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Апостолівського, Широківського та Софіївського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.08.2015 року за позивачем 23.12.2010 року зареєстровано автомобіль марки «ВАЗ-21703», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Враховуючи ту обставину, що вищевказане майно сторонами придбано за час перебування у шлюбі, суд приходить до висновку, що спірні квартира та автомобіль є спільною власністю сторін, їх частки у спільній власності є рівними і кожна із сторін має право власності на ? частку вищевказаного майна.

Враховуючи вказане, суд вважає, що з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по справі, а саме - судовий збір в сумі 500 гр., з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 450 гр.

Крім того, відповідачем сплачено 600 гр. на правову допомогу за складання позовної заяви, консультації та участь адвоката в судовому засіданні. Факт проведення оплати підтверджується договором № 490/15 про надання юридичних послуг від 02.10.15 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 02.10.15 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.06 року № 590 граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ, не може перевищувати суму, яка обчислюється виходячи з того, що особі, на користь якої ухвалено судове рішення, виплачуються витрати на правову допомогу в розмірі 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

Представник відповідача адвокат Галайдюк Ф.І., який надавав позивачу правову допомогу, приймав участь у судових засіданнях по даній справі, тривалість яких згідно журналів судового засідання становить 1 год. 26 хв., тому сума компенсації складає 698 гр. 32 коп. Враховуючи, що відповідачем сплачено адвокату 600 гр., тому саме вказана сума компенсації підлягає стягненню на користь відповідача у відповідності до вимог Постанови КМУ від 27.04.06 року № 590.

Заперечення позивача проти зустрічного позову суд не бере до уваги, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано докази на підтвердження факту придбання спірного автомобіля за власні кошти. Накладення обмеження на спірний автомобіль не може бути підставою для відмови у позові, оскільки обмеження щодо відчуження автомобіля не припиняє права власності на вказаний об'єкт рухомого майна.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що розташована в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 500 гр.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «ВАЗ-21703», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля марки «ВАЗ-21703», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки «ВАЗ-21703», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 450 гр., витрати на правову допомогу в сумі 600 гр., всього в сумі 1050 гр.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2015 року о 10 год.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.А.Чумак