РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Нива-В.Ш.", Приватного підприємства "Антарес-Інвест", треті особи - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сигма", про визнання частково недійсними прилюдних торгів, визнання частково недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач посилається на те, що 15.10.2013 року він дізнався про проведення відповідачем 23.08.2013 року прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, яке належить йому на праві власності та знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, загальною площею 1 620 кв.м., літ. Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1. Він вважає прилюдні торги з реалізації нерухомого майна незаконними, проведеними з порушенням вимог Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну виконавчу службу" та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року, в зв"язку з чим вони підлягають визнанню недійсними, зважаючи на наступне. Йому як боржникові в порушення приписів ст.ст. 25, 31, 57 Закону України "Про виконавче провадження" не було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також копій актів опису та арешту майна боржника. В порушення вимог ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" його не було повідомлено про результати визначення вартості чи оцінки арештованого майна. В порушення ст. 66 вказаного Закону державним виконавцем не було дотримано черговості звернення стягнення на належне йому майно.

Позивач зазначає? що оскільки виходячи із змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 цього Кодексу). Позивач зазначає, що в порушення положень Закону України "Про виконавче провадження", Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна відповідачем не було належним чином проінформовано його як боржника про дату та час здійснення переоцінки нерухомого майна, що позбавило його можливості бути присутнім у призначений час та надати свої заперечення щодо зменшення ціни продажу майна. Крім того, прилюдні торги були проведені без належного повідомлення у засобах масової інформації у відповідності до вимог вказаного вище п.п.3.5., 3.6. Порядку та ст. 41 Закону України "Про іпотеку" та з порушенням строків розміщення інформації про майно, що реалізується. Як передбачено ст. 43 Закону України "Про іпотеку", крім розміщення оголошення на веб-сайті про проведення прилюдних торгів, ця інформація повинна бути розміщена і в інших засобах інформації (не менше двох печатних органах), чого не було здійснено. Він людина похилого віку і не може користуватися Інтернетом, тому єдиним засобом для ознайомлення його з інформацією про торги є газета. Відповідач не врахував це, що призвело до порушення його прав та законних інтересів.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати недійсними торги в частині реалізації нерухомого майна нежитлової будівлі, що знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Героїв Сталінграду, 148, літ. Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху №2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, загальною площею 1620 кв.м., належного ОСОБА_1, проведені 23.08.2013 року та оформлені протоколом проведення аукціону № 0413233-1 від 23.08.2013 року; визнати недійсним свідоцтво в частині придбання Приватним підприємством "Антарес-Інвест" нерухомого майна - нежитлових будівель, що знаходяться у м. Дніпропетровську по вул. Героїв Сталінграду, 148, літ. Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху №2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, загальною площею 1620 кв.м., з прилюдних торгів, які відбулися 23.08.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в уточненому позові, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість.

Представник Приватного підприємства "Антарес-Інвест" в судовому засіданні вважав позовні вимоги позивача необґрунтованими та просив відмовити у їх задоволенні.

Представник Приватного підприємства "Нива-В.Ш." в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість. В дане судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ПАТ "УкрСиббанк" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В дане судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сигма» в судовому засіданні вважав позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Вислухавши осіб, які зявилися, дослідивши докази у справі, виконавче провадження, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що передбачено ч.1 ст. 628 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За умовами ч. 1 ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Згідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Статтею 650 ЦК України закріплений такий спосіб реалізації мана, як укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, та ця норма закону відсилає до інших нормативних актів, якими повинні встановлюватись особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і норма ч.4 ст.656 цього Кодексу, згідно з якою до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб є заходом примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження.

Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягував не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна

реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 24 жовтня 2012 року розглянув справу № 6-116 цс 12, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України).

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.3, 4, 5, 6 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей

У відповідності до ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Відповідно до ст. 650 ЦК України та п.4.5.3 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, реалізація арештованого державними виконавцями майна здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.99 за № 480/3773 (із змінами), Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 745/4038 (із змінами), Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків України від 13.03.95 № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.03.95 за № 79/615 (із змінами).

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.99 за № 480/3773 (далі Порядок реалізації арештованого майна) визначено, що аукціон (прилюдні торги) є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.3 Порядку реалізації арештованого майна), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (укладення договору між органом ДВС та організатором аукціону, опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію майна; подання державним виконавцем організатору аукціону заявки на реалізацію майна, складання акту передачі арештованого майна та ін.) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 4, 6).

В п. 4.9 та п. 7.1 Порядку реалізації арештованого майна визначено, що після повного розрахунку за придбане майно, на підставі протоколу державний виконавець складає акт про проведений аукціон і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сигма" було укладено кредитний договір № 0, за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 1 262 500,00 швейцарських франків. Вказана сума дорівнювала еквіваленту 5 273 412,00 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору. Відповідно до п.1.4. договору цільове призначення (мета) кредиту: поповнення обігових коштів, згідно до п.1.5. договору - кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 6600 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п.1.2.1. Кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: з "29.11.2006 по 28.11.2017 року". Згідно до п.1.2.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов"язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 28.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. договору. За цим договором позичальник зобов"язався повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок №610 в АКІБ "УкрСиббанк".

Умовами договору, а саме п.1.3., передбачена плата за кредит, а зокрема: п.1.3.1. за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 7,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору; п.1.3.2. за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 11,99%, такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором; п.1.3.3. сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом "а" та/або "б" п.9.2. договору; п.1.3.4. нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України; п.1.3.5. позичальник зобов"язується сплачувати проценти за договором у строк - протягом перших 5 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом.

У відповідності до п.2.1. кредитного договору у забезпечення виконання зобов"язань позичальника за даним договором банком прийнято: застава нерухомості (основних фондів), а саме договір іпотеки № 0/1 від 29.11.2006 року, поручительство, а саме договори поруки № 0/2 та № 0/3 від 29.11.2006 року.

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення належного виконання зобов"язань за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов"язань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), термін повернення крелиту вважається таким, що настав, а кредит - обов"язковим до повернення в порядку, встановленому розділом ІІ договору. Відповідно до п.3.1. кредитного договору банк зобов"язався надати кредит позичальнику відповідно до умов цього договору.

У відповідності до п. 4.1., 4.2. кредитного договору позичальник зобов"язався використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі та здійснювати повернення отриманого кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та інших платежів у порядку та терміни, встановлені договором; належним чином виконувати інші зобов"язання за договором.

Відповідно до п.4.6. кредитного договору позичальник зобов"язаний достроково повернути в повному обсязі кредит та плату за кредит у випадках застосування банком будь-якого з п.п. 2.3, 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. цього договору в порядку, визначеному розділом 11 договору.

Як встановлено п. 5.7 Кредитного договору у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту та плати за кредит банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (заставу, поручительство тощо).

Відповідно до п.7.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов"язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена в гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.611 ЦК України позичальник зобов"язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов"язань (в тому числі, й за порушення термінів виконання зобов"язань), встановлених пп.4.3., 4.4., 4.5., 4.7. цього договору. Розмір зазначеної в цьому пункті договору неустойки встановлюється рівним 5000,00 грн.

Пунктом 9.1 договору визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, відшкодування заборгованості перед Банком за Договором здійснюється шляхом стягнення з поручителя (гаранта) та/або шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним Договором та/або активи (майно) Позичальника на вибір Банку.

У відповідності до п. 11.1. кредитного договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з пп. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. цього Договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2. цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов"язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов"язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 29.11.2006 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець-1) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Сигма" (Іпотекодавець-2) з одного боку, та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який змінив найменування на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) з іншого було укладено Договір іпотеки № 0/1.

Відповідно до п.1.1. договору іпотеки іпотекодавцеві передають в іпотеку нерухоме майно-нежитлове приміщення, зазначене в п.1.4. цього договору. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 12 110 702,00 грн. Згідно до п.1.2. договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання всіх грошових зобов"язань позичальника - ТОВ "Сигма" за кредитним договором № 0 від 29.11.

Предметом іпотеки відповідно до п.1.4. договору іпотеки є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, реєстраційні номери 16918608, 16907290, яка складається з: 66,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, загальною площею 1 620 кв. м., яка складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, що належить на вправі власності ОСОБА_1; 33,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, Б-1, Б-2, яка складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз. 13, 24-26, І-2, ІІ-1, 2, на другому поверсі поз. 28-77, І.-3, ІІ-3, загальною площею 815,8 кв. м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сигма».

За умовами п. 2.1. Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцями зобовязань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 2.1.2 договору встановлено, що у разі порушення Іпотекодавцями обовязків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцями цієї вимоги звернути стягнення на Предмет іпотеки.

У відповідності до п. 4.1 договору звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем, зокрема, у разі порушення Іпотекодавцями будь-якого зобовязання за цим Договором або будь-якого зобовязання забезпеченого іпотекою за цим Договором. За п. 4.2 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно п. 4.3 договору у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1-2.1.2 цього договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 З України «Про іпотеку».

У разі невиконання Іпотекодавцями вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п. 4.3 Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 4.4 Договору).

Судом встановлено, що зобовязання за кредитним договором позичальник належним чином не виконував, не здійснював погашення кредиту та процентів за користування ним в обумовлені кредитним договором строки та розміри, в звязку з чим утворилася заборгованість по погашенню кредиту та сплаті відсотків.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року та зареєстрованої за № 283/8882, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

У відповідності до ст. 88 цього Закону та п. 284 вказаної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Зазначені вимоги передбачені також Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Крім того, відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. № 2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадку, якщо подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, передбачені вказаним Переліком.

В наслідок наявності заборгованості за кредитним договором за заявою банку ПАТ "УкрСиббанк" 09.03.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72, про звернення стягнення на вищевказане іпотечне нерухоме майно. У виконавчому написі пропонувалося за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 29.11.2006 року, заборгованість за яким станом на 01 листопада 2010 року становить 1 228 024,85 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить еквівалент 9 819 571,81 грн., з яких: основний борг 1 032 940,00 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 8 260 409,82 грн.; сума заборгованості по відсоткам 166 249,38 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 1 329 494,46 грн.; пеня за кредитом 16 955,03 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 135 589,18 грн., пеня по процентам 11 764,22 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 01.11.2010 року становить еквівалент 94 078,35 грн.; витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису 17 000,00 грн., всього підлягає стягненню 9 836 571,81 грн.

Не погоджуючись із вказаним виконавчим написом, ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню, до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який рішенням від 30.04.2014 року відмовив йому у задоволенні вказаних позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2015 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2014 року було залишено без змін і таким чином, судовим рішенням, яке вступило в законну силу, було встановлено правомірність вчинення виконавчого напису від 09.03.2011року, реєстровий № 72, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження ВП № 35981605 від 14.01.2013 року на підставі заяви банку та вчиненого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_2 виконавчого напису від 09.03.2011 року, реєстровий № 72, було відкрито виконавче провадження з примусової реалізації нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 148, літ. Б-2 та складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз.1-12, 14-23, 2, І-1, загальною площею 1 620 кв.м., що належало ОСОБА_1, та вищезазначеного нерухомого майна за вказаною адресою, що належало ТОВ "Сигма".

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35981605 від 14.01.2013 року було накладено арешт на вказане нерухоме майно із забороною його відчуження.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 01.02.2013 року було здійснено опис вказаного нерухомого майна та накладено на нього арешт, про що складено відповідний ОСОБА_4 опису й арешту майна від 01.02.2013 року. Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.02.2013 року вказане нерухоме майно було передано на зберігання ТОВ "Кебела".

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 20.02.2013 року призначено експерта ФОП ОСОБА_4 для встановлення вартості нерухомого майна предмета іпотеки.

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 02.04.2013 року, складеного ФОП ОСОБА_4, вартість зазначеного предмету іпотеки склала 2 851 773,00 грн. ОСОБА_2 вказаним Звітом 05.04.2013 року була ознайомлена представник позивача ОСОБА_5.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 12.06.2013 року було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

Листом від 13.06.2013 року № В-12/2.3.-14/13355 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області на адресу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області було направлено на погодження пакет документів для подальшої передачі для реалізації описаного та арештованого майна за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, належного ТОВ "Сигма" та ОСОБА_1 Також, був направлений лист з повідомленням про відсутність повідомлень про оскарження експертної оцінки по вказаному нерухомому майну його власниками.

Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області листом від 02.07.2013 року № 02.5-07/1791 на адресу ПП «Нива-В.Ш.» було направлено пакет документів по реалізації вищевказаного нерухомого майна.

05.07.2013 року між Філією Приватного підприємства "ОСОБА_6 В.Ш." та Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області було укладено договір № 0413233 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), відповідно до якого за цим договором Відділ передає організатору прилюдних торгів нерухоме майно, що належить позивачеві, арештоване державним виконавцем, а організатор прилюдних торгів надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Законом України "Про іпотеку", іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 і зареєстрованим в Мін"юсті України 02.11.99 р. за № 745/4038.

Прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки, яке належало ОСОБА_1 було призначено на 29.07.2013 року. Повідомлення про ці прилюдні торги № 509141 на відповідному веб-сайті було опубліковано 11.07.2013 року.

Листом від 29.07.2013 року Філією 04 Приватного підприємства "ОСОБА_6Ш." було повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про те, що прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки, яке належало ОСОБА_1, що були призначені на 29.07.2013 року, не відбулися в зв»язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

В зв»язку з зазначеним, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області листом від 29.07.2013 року сторонам виконавчого провадження було повідомлено, що 31.07.2013 року об 12 год. 00 хв. у відділі примусового виконання рішення буде складено акт уцінки непроданого на прилюдних торгах майна.

31.07.2013 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було складено ОСОБА_4 проведення уцінки арештованого нерухомого майна, відповідно до якого була здійснена уцінка вказаного нереалізованого нерухомого майна і його вартість зменшена на 25% та становить 2138829 грн., копія якого була направлена сторонам виконавчого провадження.

Повідомлення про торги Філією 04 Приватного підприємства "Нива-В.Ш.", призначені на 23.08.2013 року були опубліковані згідно інформаційного повідомлення № 513332 на відповідному веб-сайті 05.08.2013 року.

23.08.2013 року 04 філією Приватного підприємства "ОСОБА_6 В.Ш." відповідно до договору № 0413233 від 05.07.2013 року, укладеного з Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) в процедурі виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису від 09.03.2011 року, реєстровий № 72, про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148; опис майна: 66,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху № 2 на першому поверсі поз.1-12, 14-23, 27, І-1, загальною площею 1 620 кв.м., реєстраційний номер майна 16907290, яке належало на праві власності ОСОБА_1; 33,5 частин нежитлової будівлі літ. Б-2, Б-1, Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху №2 на першому поверсі поз. 13-24, 26, І-2, ІІ-1, 2 на другому поверсі поз. 28-77, І-3, ІІ-3, загальною площею 815,8 кв.м., реєстровий номер майна 16918608, яке знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 148, та належить ТОВ «Сигма», про що складено ОСОБА_4 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження, затверджений 30.08.2013 року в.о. начальника Відділу. Відповідно до ОСОБА_4 переможцем прилюдних торгів стало ПП "Антарес-Інвест", який запропонувало найвищу ціну 2139000,00 грн., копія ОСОБА_4 була направлена сторонам виконавчого провадження.

За результатами прилюдних торгів філією 23.08.2013 року ПП "Нива-В.Ш." було складено "Протокол № 0413233-1 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки), яке належить боржнику ТОВ "Сигма" (м. Дніпропетровськ, вул. Партизанська,10) та ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ, вул. Партизанська,10), в якому ПП "Антарес-Інвест" зазначене переможцем цих прилюдних торгів, що запропонував ціну продажу 2139000,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.08.2013 року було звільнено з-під арешту вказане нерухоме майно.

31.01.2014 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області була винесена постанова про повернення виконавчого напису №72, виданого 09.03.2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_2, стягувачу.

02.09.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акта про проведені прилюдні торги арештованого майна від 30.08.2013 року, затвердженого в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8, Приватному підприємству "Антарес-Інвест" було видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), яким посвідчено, що ПП "Антарес-Інвест" на праві власності належить майно - нежитлова будівля, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Героїв Сталінграду, будинок № 148, яке належало ТОВ "Сигма» та ОСОБА_1 На підставі вказаного Свідоцтва, за ПП "Антарес-Інвест" зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно.

Суд вважає, що вказані прилюдні торги були проведенні у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Як зазначено вище, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4038. В свою чергу, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Положеннями статей 1, 2, 5, 7, 10, 11, 11-1, 58, 85 Закону України "Про виконавче провадження" визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обовязки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

В позові позивач та в судовому засіданні представник позивача посилалися на не отримання позивачем копій постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, копій актів опису та арешту майна боржника, а також не повідомлення його про результати визначення вартості чи оцінки арештованого майна.

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оскаржував рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця щодо організації та проведення вказаних прилюдних торгів. Також, суд вважає, що вказані доводи позивача стосуються обставин, що передують прилюдним торгам і могли бути предметом судового контролю у виконавчому провадженні за встановленими правилами процесуального законодавства і Закону України "Про виконавче провадження", а в часі такі обставини себе вичерпали на момент вчинення заперечуваного правочину, що виключає підстави за ч. 1 ст. 215 ЦК України для задоволення вимог, оскільки відповідно до положень цієї статті підставою недійсності правочину є недотримання вимог закону саме в момент його вчинення.

Крім того, вказані твердження позивача спростовуються доказами, які перебувають в матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження, а саме: розпискою представника позивача ОСОБА_5 на супровідному листі від 15.01.13 № 2.3.-14/601 про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2013р. з виконання вказаного виконавчого напису та на супровідному листі від 15.01.13 № 2.3.-14/602 про отримання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.01.2013р.; підписом ОСОБА_1 в графі ОСОБА_4 «отримання копії акту опису й арешту майна» від 01.02.2013р.; підписом ОСОБА_1 на повідомленні про вручення від 02.04.2013р. о 15:30 год. повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна від 12.04.13р. №2314/7365; розпискою ОСОБА_5 про ознайомлення з висновком про вартість об'єкта оцінки від 02.04.2015р.; довідкою від 13.06.13р. № В-12/2.3.-14/13354 про те, що до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області не надходили повідомлення про оскарження експертної оцінки по арештованому майну.

Згідно правового висновку ВСУ, викладеного в Постанові № 6-42цс15 від 15.04.2015 року, у разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку").

Правовий аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158 свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що передбачено ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та пп. 5.11, 5.12 Інструкції.

Як зазначено вище, процедура проведення прилюдних торгів визначена Тимчасовим положенням, яким передбачені певні правила проведення прилюдних торгів.

Відповідно до п.1.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Відповідно до п.3.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5.

Згідно до п. 3.5 Тимчасового положення в редакції від 24.12.2012 р., діючої станом на час виникнення спірних правовідносин, спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Відповідно п.3.12. Тимчасового положення порушеннями порядку організації торгів є відмова допуску до участі в них учасників (чи їхніх представників), які виконали умови допуску до торгів - подали заяву про участь у торгах, сплатили реєстраційний та гарантійний внески та подали документи, що підтверджують сплату; допуск до участі в торгах учасників, які не виконали умов допуску до торгів (наприклад не сплатили реєстраційного та гарантійного внесків); порушення встановленої процедури проведення торгів.

Відповідно до р. 6 Тимчасового положення, до порушень порядку оформлення результатів торгів відноситься підписання протоколу про проведення прилюдних торгів особою, яка не є їх переможцем, або ж підписання цього протоколу на інших умовах, ніж це було запропоновано переможцем торгів.

У відповідності до ст. 43 Закону України "Про іпотеку" організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Встановлено, що організатором торгів Філією 04 ПП "Нива-В.Ш." було вчасно - з дотриманням вимог та строків, передбачених п. 3.5 Тимчасового положення та ст. 43 Закону України "Про іпотеку", опубліковано о 12:15 год. 11.07.2013 року повідомлення про заплановані на 29.07.2013 року торги № 509141, тобто протягом 6 днів від дати укладення договору на реалізацію арештованого майна з Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та за 18 днів до дня проведення торгів - 29.07.2013 року.

29.07.2013 року на адресу ОСОБА_9 було направлено повідомлення № 2.3.-14/16285 про заплановану на 31.07.2013 року уцінку майна.

Повідомлення № 513332 від 10:39 год. 05.08.2013р. про повторні торги було опубліковано через 5 днів з моменту уцінки майна та за 18 днів до дня їх проведення.

Крім того, всі повідомлення за своїм змістом містять всю необхідну інформацію, що має бути зазначена, як того вимагає п. 3.6 Тимчасового положення, за яким зміст інформаційного повідомлення повинен містити: 1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна;2) його місцезнаходження (адресу); 3) стартову ціну; 4) строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; 5) порядок та строки розрахунку за придбане на публічних торгах майно, номер депозитного рахунка органу державної виконавчої служби для сплати коштів; 6) дату, час та місце ознайомлення з майном; 7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів; 8) реквізити спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги; 9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; 11) інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів.

Організатором торгів також було розміщено повідомлення про проведення перших прилюдних торгів в газетах "Народна правда" (випуск від 11.07.2013 р. № 28(280) стор. 2 та "Лица" (випуск від 12.07.2013р. № 55(976) стор. 14.

Повідомлення про проведення повторних торгів було розміщено в газетах "Авізо" (випуск від 06.08.2013р. № 31 стор. 55 та «Популярна» (випуск від 07.08.2013р. № 32(524) стор. 5.

Філією 04 ПП "Нива-В.Ш." було забезпечено безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів, жодних скарг з цього приводу не надходило, а отже було дотримано приписи п. 3.12 Тимчасового положення. Встановлено, що не було допущено порушень чинного законодавства і під час проведення самих торгів та оформлення їх результатів.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, в торгах приймали участь Приватне підприємство "Антарес-Інвест" в особі директора ОСОБА_10 та громадянин ОСОБА_11, тобто була дотримана умова п. 4.2 Тимчасового положення про участь в торгах не менше двох покупців.

Згідно акту проведення уцінки арештованого нерухомого майна від 31.07.2013 року вартість нереалізованого майна була зменшена на 25%, що не перевищує 30% межу, встановлену п. 4.8 Тимчасового положення.

Як встановлено п. 4.14 Тимчасового положення, під час прилюдних торгів ведеться протокол (додаток 3), до якого заносяться такі дані: номер лота; назва лота; стартова та продажна ціна майна; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди спеціалізованої організації, яку покупець повинен додатково сплатити, та реквізити рахунку спеціалізованої організації для її сплати; пропозиції покупців; відомості про покупця, який запропонував у ході торгів найвищу ціну (переможець торгів). У разі потреби до протоколу можуть бути внесені й інші відомості. Протокол підписується ліцитатором і переможцем торгів і затверджується керівником спеціалізованої організації. Встановлено, що Протокол № 0413233-1 від 23.08.2013 року повністю відповідає вищезазначеним вимогам. Відповідає встановленим вимогам і ОСОБА_4 про проведені прилюдні торги, затверджений 30.08.2013 року, який узгоджується з приписами п. 6.1 Тимчасового положення.

Розрахунки за придбане нерухоме майно ПП "Антарес-Інвест" було здійснено в порядку та строки, визначені п. 5.1 Тимчасового положення, що не спростовано в судовому засіданні.

Пунктом п. 7.1 Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі: відсутності покупців або наявності тільки одного покупця; якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; несплати в установлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. Як вбачається з вищевикладеного, підстави, передбачені законом, для визнання прилюдних торгів від 23.08.2013 року такими, що не відбулися, відсутні.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо наявності порушень, за якими прилюдні торги є недійсними, а тому позовні вимоги позивача про визнання недійсними торгів в частині реалізації нерухомого майна нежитлової будівлі, що знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Героїв Сталінграду, 148, літ. Б-2, що складається з нежитлових приміщень цеху №2 на першому поверсі поз. 1-12, 14-23, 27, І-1, загальною площею 1620 кв.м., належного ОСОБА_1, проведені 23.08.2013 року та оформлені протоколом проведення аукціону № 0413233-1 від 23.08.2013 року; про визнання недійсним свідоцтва в частині придбання Приватним підприємством "Антарес-Інвест" вищевказаного нерухомого майна задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Слід зазначити? що в наданій суду заяві представник ПП "Нива-В.Ш." вважав, що позивачем пропущено передбачений ст. 48 Закону України "Про іпотеку" строк звернення до суду з позовом і просив застосувати наслідки порушення цього строку. Разом з цим, ця заява задоволенню не підлягає? оскільки судом встановлено, що про проведення прилюдних торгів позивач дізнався 15.10.2013 року, а до суду даний позов він направив 22.11.2013 року, тобто в межах визначеного строку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати, понесені позивачем у даній справі, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Приватного підприємства "Нива-В.Ш.", Приватного підприємства "Антарес-Інвест", треті особи - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сигма", про визнання частково недійсними прилюдних торгів, визнання частково недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева