Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2334/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ
Іменем України

07.10.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: Головуючого суддіФранко В.А.,

суддів : Белінської І.М., Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами Кіровоградської міської ради та управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, треті особи- перша Кіровоградська нотаріальна контора, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кіровоградської міської ради, третя особа перша Кіровоградська державна нотаріальна контора і просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання з ОСОБА_2 за адресою, АДРЕСА_1 , встановити факт прийняття ним спадщини від померлого ОСОБА_2 , та визнання права власності на спадкове майно зазначивши.

В обгрунтовання позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , яким заповіт за життя складено не було.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 заповіт не склав та у нього відсутні спадкоємці за законом першої, другої та третьої черг, а позивач постійно проживав з померлим, тому вважає, що він має право на спадкування за законом в четверту чергу.

Зазначав, що постійно проживав зі ОСОБА_2 починаючи з 2008 року по теперішній час, що підтверджується актом, складеним сусідами, поштовими листами, які він отримував за місцем проживання, окрім того, він в квартирі встановив бойлер ще за життя ОСОБА_2 .

Спадщина померлого ОСОБА_2 складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві власності.

Зазначає, що за місцем відкриття спадщини спадкова справа не заводилась, оскільки до компетенції нотаріусів не входить встановлення юридичних фактів.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 липня 2015 року було залучено до участі у розгляді даної справи Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради за їх клопотанням.(а.с. 32-33,108-109)

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 4 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено повністю. Встановилено факт проживання ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_2 , у період з червня 2008 року по вересень 2013 року. Встановилено факт прийняття ОСОБА_1 спадкового майна та визнано за ним право власності на вказану квартиру.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в своїх апеляційних скаргах Кіровоградська міська рада та Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради просят суд скасувати рішення суду, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Кіровоградська мська рада, зокрема зазначає, що безпідставно була залучена у якості відповідача. Окрім того, надані позивачем докази начеб-то проживання його в спірній квартирі разом зі ОСОБА_2 не є нележними та фактично не підтверджують обставини позовних вимог.

Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради зокрема, зазначає, що судом було витребувано не всі докази за їх клопотанням, які беззаперечно свідчили про безпідставність заявленого позову ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представники Кіровоградської міської ради та Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 , заперечив проти доводів апеляційних скарг, просив рішення суду залишити без змін та не позбавляти його квартири.

Третя особа - перша Кіровоградська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно зворотного повідомлення.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи

Заслухавши доповідача, осіб, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, , обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що з`ясування фактичних обставин справи, на яких ґрунтується позов, зібрані у справі докази, у тому числі й показання свідків, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінка доказів, вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявних обставин (фактів), яким обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_2 (а.с.8-10), який був прописаний сам (а.с.167) і прожив в даній квартирі та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті квартира була закрита та опечатана печаткою УМВС України в Кіровоградській області. (а.с.162).

Згідно акту від 18.11.2013 року вбачається, що власник квартири ОСОБА_2 помер у невизначений термін та його труп було забрано з ознаками розлагання 1.11.2013 року, а квартиру опечатано. Проте через численні скарги мешканців на неприємний запах із квартири виникла необхідність ліквідувати осередок неприємного запаху. У зв`язку з чим печатка була знята, двері квартири відчинено, ліквідовано осередок неприємного запаху (диван з постільними при належностями) та знову в присутності комісїї квартиру було опечатано (а.с.163, 165).

З висновку експерта №911 від 2.11.2013 року вбачається, що труп ОСОБА_2 з ознаками розлагання було доставлено на експертизу 1.11.2013 року. (а.с.188-190 )

Згідно листа комунального підприємства «Ритуальна служба- спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» №219 від 15.07.2015 року, ОСОБА_2 був похований силами підприємства за кошти Ленінського РКХ.(а.с.166).

З відповіді державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 від 1.07.2015 року за № 788/01-09 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні дані щодо спадкової справи померлого (а.с.25-26).

З листа департамента охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації №151 від 20.07.2015 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано 4.06.2013 року виїзд бригади швидкої медичної допомоги, яку викликав сам собі ОСОБА_2 ( а.с.185).

Дані обставини, на переконання колегії суддів, є підтвердженням того, що ОСОБА_2 проживав в квартирі сам і після смерті його труп декілька днів знаходився в квартирі. Тобто дані обставини вказують на те, що позивач жодних прав та обов`язків щодо спадкування не мав, в квартирі не проживав і йому не відомо було про смерть ОСОБА_2 .

Тому посилання позивача, що весь час проживав зі ОСОБА_2 однією сім`єю є таким, що не ґрунтується на доказах та не відповідає дійсності. Окрім наведених доказів спростовується також його копією паспорта, з якого вбачається, що місце його реєстрації АДРЕСА_3 .

Як пояснив позивач у судовому засіданні апеляційної інстанції, в Голованівську в нього проживає його сім`я- мати та сестра.

Також, з копії трудової книжки вбачається, що з1.09. 2007 року по 25.06.2010 року навчався в Голованівському ПТУ №38.

З 20.06.2011 по 09.02.2015 року був зарахований на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 (а.с.214-216).

Витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вбачається, що позивач виїжджав до АДРЕСА_4 , до АДРЕСА_3 (а.с.192-195).

Встановлено, що в період служби позивач також амбулаторно лікувався в м. Кіровограді, проте в спірній квартирі не проживав, як сам пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції (а.с.207-213)

Статте 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В своєму позові ОСОБА_3 зазначав також, що проживаючи з ОСОБА_2 в спірній квартирі на власні кошти в 2008 році купив бойлер та встановив.

Проте з матеріалів справи вбачається, що згідно акту виконаних робіт бойлер було встановлено 15 жовтня 2008 року, в той час, як згідно наданої квитанції позивачем, бойлер було придбано 13.10.2009 року (а.с.42)

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3 червня 2015 року було задоволено заяву управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради та визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Лише після ухвалення вказаного рішення суду від 3 червня 2015 року позивач звернувся в суд з вище зазначеним позовом, посилаючись на проживання зі ОСОБА_2 з 2008 року до смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копій квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги вбачається, що до моменту смерті ОСОБА_2 , вони сплачувались вчасно. Оплата після його смерті перестала проводитись і тільки після винесення рішення Ленінським районним судом м, Кіровограда від 3 червня 2015 року щодо визнання спадщини відумерлою ОСОБА_1 було частково здійснено оплату.(а.с.54-105. 137.142.145).

Відповідно до п21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Позивачем було додано до матеріалів справи анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приавт банку, де зазначено його місце проживання АДРЕСА_1 Проте це не може бути доказом його проживання зі ОСОБА_2 однією сім`єю, оскільки анкета-заява була заповнена 10.06.2015 року.(а.с.14).

З копії конвертів, де адреса ОСОБА_1 визначена як АДРЕСА_1 , та медичної картки позивача, де зазначена адреса-спірна квартира не можна зробити висновки про те, що саме за цією адресою проживав позивач, оскільки надано нечіткі копії, не видно штампів на конверті, дотого ж дописка на медичній картці про місце проживання позивача зроблена невідомою особою та невідомою датою (а.с.15-16).

Покази свідків, яких було допитано у судовому засіданні не дають підстав для висновку того,що позивач ОСОБА_1 проживав однією сім`єю зі ОСОБА_2 до смерті останнього.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Всі вище викладені обставини спростовують позицію позивача щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2008 року по 24.10.2013 року, прийняття ним спадщини шляхом фактичного вступу в неї в зв`язку з постійним проживанням зі спадкодавцем.

Тому рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і з передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підстав підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313,314 ,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Кіровоградської міської ради та Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 серпня 2015 року - скасувати. Та ухвалити нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, треті особи- перша Кіровоградська нотаріальна контора, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:
Судді: