Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6263/14-ц
Провадження №: 4-с/332/26/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

До суду після скасування апеляційним судом Запорізької області ухвали суду від 09.09.2015 р. надійшла справа за скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07.08.2015 р. на підставі судового наказу про стягнення з ДП Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) заборгованості по заробітній платі.

Зі змісту скарги вбачається, що 23.12.2014 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з ДП Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) заборгованості по заробітній платі на користь ОСОБА_1 у сумі 42978,59 грн. Постановою в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції від 07.08.2015 р. у відкритті виконавчого провадження на підставі виданого судом наказу було відмовлено, мотивуючи тим, що боржник перебуває на тимчасово окупованій території України у м. Макіївці, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Заявник вважає, що зазначені дії державного виконавця є прямим порушенням прав стягувача, оскільки боржник є державним підприємством, має рахунки у банківських установах.

З урахуванням викладеного, заявник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції від 07.08.2015 р. № 48380521 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу від 23.12.2014 р.

Представник заявника, повідомлена про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Заявлені ОСОБА_2 вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У звязку з припиненням діяльності ДП Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 р. № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях боржник про судовий розгляд був повідомлений через зазначений центральний орган виконавчої влади рекомендованим поштовим відправленням та електронною поштою.

Представник боржника до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Представник Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції до судового засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 ОСОБА_3 України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 ОСОБА_3 України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 1 Закону України Про державну виконавчу службу визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Під час розгляду справи встановлено, що 23.12.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з Державного підприємства Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 42978,59 грн. та судового збору на користь держави у сумі 214,89 грн. (а.с. 4).

Частиною 1 статті 95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Судові накази є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою (п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження).

Вказаний судовий наказ був предявлений стягувачем до виконання.

Але, постановою в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції від 07.08.2015 р. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого документа. Дана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження мотивована тим, що боржник знаходиться у м. Макіївка Донецької області. Законами України Про боротьбу з тероризмом, Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. З посиланням на перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р, в оскарженій постанові ВДВС вказано, що у звязку з цим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться (а.с. 6).

Перевіряючи правомірність та обґрунтованість вказаної постанови державного виконавця, суд враховує наступне.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження визначені ст. 26 Закону України Про виконавче провадження.

Оскаржена постанова ВДВС винесена на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, в якому визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших, передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Водночас, всупереч зазначеній нормі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, в оскарженій постанові відсутнє посилання на спеціальний закон, що виключає здійснення виконавчого провадження. Закони України Про боротьбу з тероризмом, Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції не містять норм, які б виключали виконавче провадження у наведеному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 ОСОБА_3 України до засад судочинства відноситься обов'язковість рішень суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи справу Шмалько проти України (заява N 60750/00) у п. 43 дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, тому відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження в даному випадку позбавляє стягувача можливості реалізувати своє право на судовий захист.

Крім того, суд зазначає, що Наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 р. № 841 передбачене припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності державних підприємств, установ, організацій та обєднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля, в тому числі, ДП Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація), відносно якого було прийняте рішення щодо реорганізації (а.с.42-45).

Згідно зі ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Частиною 3 статті 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

За таких умов реєстрація боржника за юридичною адресою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, не є обставиною, яка виключає виконавче провадження. Адже боржник Державне підприємство Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) є юридичною особою, має орган управління, який є центральним органом виконавчої влади. У разі реорганізації чи ліквідації юридичної особи може створюватися відповідна комісія, яка, в тому числі, здійснює розрахунки з кредиторами.

Суд також зауважує, що майнові активи боржника юридичної особи можуть існувати не виключно у вигляді майна, що знаходиться на певній території, а містити також грошові кошти на рахунках банківських установ, бюджетні асигнування, дебіторську заборгованість, інші активи тощо, на які може бути звернено стягнення відповідно до Закону України Про виконавче провадження у межах відкритого за виконавчим документом виконавчого провадження.

Отримання відповідної інформації, в тому числі щодо майнового стану боржника, згідно зі ст. 11 Закону України Про виконавче провадження належить до повноважень державного виконавця, які реалізуються за умов відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного постанова в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції від 07.08.2015 р. не відповідає вимогам закону та обставинам справи, а доводи скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Враховуючи розяснення, що містяться у п. 18 постанови № 6 від 07.02.2014 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, суд вважає за необхідне визнати неправомірною постанову Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу про стягнення з ДП Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) заборгованості по заробітній платі на користь заявника.

Обраний судом спосіб захисту поновлює порушені права стягувача та не є втручанням у дискреційні повноваження державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції ВП № 48380521 від 07.08.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязати Центрально-Міський ВДВС Макіївського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2014 року про стягнення з Державного підприємства Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств (Донвуглереструктуризація) на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 42978,59 грн.

Зобовязати Центрально-Міський ВДВС Макіївського міського управління повідомити суд і заявника про виконання ухвали не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання її копії.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Л.Шалпегіна