Номер провадження 2/631/360/15
Номер справи 631/636/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ю.М. Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Харківської області про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Харківської області про визнання права власності на спадщину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 з яким проживала разом позивач, вела спільне господарство, але шлюб зареєстрований не був.

Від фактичних шлюбних відносин у 1979 році у позивача народився син ОСОБА_4.

10 грудня 2013 року після тяжкої хвороби ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,55 га, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради.

Через те, що позивач мешкала разом з спадкодавцем , але у зареєстрованому шлюбі вони не перебували , тому їй було відмовлено в оформлені спадщини через нотаріальну контору.

Позивач надала до суду заяву в якій просила слухання справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Харківської області надали до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнали в повному обсязі, та просили суд слухання справи провести за відсутності їх представника.

Суд, розглянувши заяву позивача, відповідача, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 . Позивач та ОСОБА_3 перебували в шлюбних відносинах, але шлюб зареєстрований не був.

Від фактичних шлюбних відносин у 1979 році у позивача народився син ОСОБА_4.

10 грудня 2013 року після тяжкої хвороби ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 420309, виданого 14.12.2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,55 га, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Харківської області, згідно державного акту серії ІІІ-ХР № 043944.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 січня 2015 року було встановлено факт проживання позивача з ОСОБА_3 однією сімєю з 1975 року по день смерті 10 грудня 2013 року .

Син позивача ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ст. 1268 ЦК України та ст. 1272 ЦК України не прийняв, бо не проживав разом зі спадкодавцем та не звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідно до пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено , що син померлого ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4 з батьками не проживав, ні матеріальної ні фізичної допомоги батькам не надавав і не надає, участі у похованні батька не приймав, крім того його мати на даний час виховує доньку ОСОБА_4 бо його було позбавленио батьківських прав.

Згідно довідки, наданої ОСОБА_2 селищною радою Харківської області зясовано, що ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_3 по день його смерті.

Відповідно до наданих заяв сина спадкодавця ОСОБА_4 та сестри спадкодавця ОСОБА_7 встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вони не прийняли та на неї не претендують, в суд за захистом порушеного права звертатися наміру не мають та не заперечують, щоб спадкові права оформила ОСОБА_1.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини..

Судом перевірено, інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, наданої 28.05.2015 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Статтею 1299 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Враховуючи заяву, що надана відповідачами по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-11, 57-66, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1222,1225, 1299 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Харківської області про визнання права власності на спадщину- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 10.12.2013 року ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0119, площею 3,5504 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Харківської області яка належала померлому ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №043944 виданого 09 квітня 2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 379 від 20 грудня 2002 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №111.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Покальчук Ю.М.

.