Рішення

Іменем України

СПРАВА № 712/11553/14-ц

ПРОВАДЖЕННЯ №2/712/121/15

03 березня 2015 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився з матір'ю, з батька були стягнуті аліменти на утримання дитини. З моменту народження дитини вихованням та розвитком дитини займалась позивачка та належно виконувала батьківські обов'язки, відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини. 23.05.2014 року відповідач забрав дитину з дитячого садка та матері не повернув, на спроби повернути сина поводиться агресивно, ображає та принижує, вимагає, щоб позивачка відмовилась від сина, фактично застосовує фізичне та психічне насильство, під час чергового конфлікту побив позивачку на очах у сусідів та сина, не може забезпечити належне виховання сина, оскільки зловживає алкогольними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності, налаштовує дитину проти матері, чим чинить перешкоди у спілкуванні з нею. Просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_2 ОСОБА_4 з матір'ю, відібрати сина у батька та передати матері.

В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити, пояснили, що визначення місця проживання дитини з матір'ю буде відповідати інтересам дитини, оскільки з моменту народження дитина проживала з матір'ю, позивачка має матеріальну можливість утримувати дитину та забезпечити їй належні умови проживання, позитивно характеризується, як мати належним чином опікувалась дитиною, під час проживання з нею дитини не створювала перешкод у спілкуванні сина з батьком, оскільки дитині необхідна увага і турбота обох батьків.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позову, вказували, що дитина висловила бажання проживати з батьком, відповідач має матеріальну можливість забезпечити належні умови проживання сина та належно опікується ним, у батька з сином спільні інтереси, мати не належним чином виконувала батьківські обов'язки, не буде займатись вихованням сина, також вказували, що в ході розгляду справи дитина без згоди батька була залишена позивачкою проживати з матір'ю, що не відповідає інтересам дитини та відповідача.

Представник органу опіки і піклування Зубалій Н.А. в судовому засіданні позов підтримала та вказувала, що визначення місця проживання дитини з матір'ю буде відповідати інтересам малолітнього сина сторін.

Заслухавши учасників процесу, свідка, спеціалістів у галізу педагогіки та психології, думку малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_4, який вказав, що бажає проживати з батьком, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 11.10.2007р., рішенням суду від 23.07.2013р. шлюб розірваний, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю, з батька були стягнуті аліменти на утримання дитини. Між сторонами виник спір з приводу місця проживання дитини, 23 травня 2014 року відповідач забрав дитину з дитячого садочка та відмовився повертати за попереднім місцем проживання.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами ( ч.2 ст.161 СК України).

При цьому ст. 171 СК України передбачено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі не перебувають на обліку психіатра та нарколога, забезпечені житлом, згідно актів обстеження житлово-побутових умов створили належні умови для проживання дитини, місце проживання дитини зареєстроване у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання матері, яка є співвласником квартири, позивачка позитивно характеризується за місцем роботи пекарем у ПП ОСОБА_12, в даний час здійснює догляд за матір'ю-інвалідом та отримує відповідну соціальну допомогу, відповідач позитивно характеризується за місцем роботи ПП "Актив-плюс".

Відповідно до характеристики дошкільного закладу та викладача комплексної школи "Грайлик" малолітній ОСОБА_4 з задоволенням відвідував заняття, за характером відкритий, контактний, виявив розвинене логіко-матерматичне мислення, зайняв друге місце на міських змаганнях по шашкам, за час перебування дитини активну участь у вихованні, розвитку, матеріальних виплатах приймала мама, батько інколи забирав дитину з дошкільного закладу, на індивідувальні зайняття з підготовки до школи ОСОБА_4 кожного тижня приводила мама, яка цікавилась у педагогів розвитком дитини, з квітня 2014 року дані заняття дитина не відвідувала.

Згідно з пояснень класного керівника класу, в якому навчається дитина, ОСОБА_8, шкільного психолога ОСОБА_9, характеристики педогогів школи, ОСОБА_4 показав високий рівень готовності до школи, навчальний матеріал засвоює швидко, забезпечений необхідним приладдям, формою, батько приводить сина до школи, допомагає у навчанні, відвідує батьківські збори, мати цікавиться навчанням дитини, щодня телефонує вчителю, відвідує дитину в школі, обоє батьків оплачують потреби дитини.

Згідно з характеристикою голови комітету самоорганізації населення мікрорайону "Митниця" від 23.07.2014р. позивачка за місцем свого проживання характеризується з позитивної сторони як спокійна, врівноважена людина, уважна до людей, стосовно колишнього її чоловіка ОСОБА_3 вказується, що він часто ображав дружину і навіть бив в присутності сторонніх осіб і маленького сина.

Відповідно до характеристики голови КСН "Хімселище" ОСОБА_3 за місцем свого проживання характеризується посередньо, проживає з матір'ю та сином, займається його вихованням, відводить до школи, з матір'ю дитини виникають сварки, під час однієї з зустрічей застосував фізичну силу та побив колишню дружину. Згідно з характеристикою мешканців сусідніх квартир відповідач характеризується позитивно, відповідально ставиться до виховання дитини.

Відповідно до довідки- розрахунку державного виконавця щодо заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2013 року по квітень 2014 року відповідач жодного місяця не сплачував аліменти, в зв'язку з чим позивачка зверталась для призначення державної допомоги в зв'язку з неотриманням аліментів на утримання сина.

Відповідно до характеристики за місцем проживання ДІМ Соснівського РВ м.Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок та спокій, з сусідами не підтримує нормальних стосунків. Притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП за розпивання спиртних напоїв у громадських місцях. За заявою позивачки про заподіяння їй відповідачем 02.08.2014р. біля під'їзду свого будинку тілесних ушкоджень, що спричинило перебування на стаціонарному лікуванні з діагонозом закрита ЧМТ, струс головного мозку, забої м'яких тканин голови, внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України, в даний час ведеться слідство. Також протягом 2014 року правоохоронними органами відносно відповідача здійснювалась перевірка за заявами позивачки щодо неправомірних дій відповідача 23.05.2014р., 05.09.2014р., повідомленням служби у справах дітей 25.09.2015р. щодо конфлікту сторін стосовно місця проживання дитини, поданням державного виконавця про злісне ухилення відповідача від сплати аліментів від 27.05.2014р., що підтверджено матеріали перевірки ЄО № 8335 від 27.056.2014р., ЄО № 14253 від 05.09.2015р., ЄО № 15927 від 25.09.2014р.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування № 426/30-02-49 від 10.12.2014р. визначено таким, що відповідає інтересам дитини визначення місця проживання малолітнього з матір'ю ОСОБА_2, з урахуванням рівних можливостей матеріального забезпечення дитини, характеризуючих матеріалів щодо кожного з батьків, комісія дійшла висновку, що мати зуміє краще забезпечити виховання дитини, стосовно висловленої на засіданні думки дитини про бажання проживати з батьком та небажання спілкуватись з матір'ю відзначено, що на думку комісії дитина не щиро відповідала на питання, мати дитини пояснила, що батько налаштовує дитину проти неї, коли вона знаходиться з дитиною наодинці, син горнеться до матері та висловлює бажання повернутись та проживати з нею, однак коли до кімнати заходить батько, ОСОБА_4 показує негативне ставлення до матері.

В ході судового розгляду судом залучений в якості спеціаліста в галузі дитячої психології психолог Черкаського міського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Миколенко А.О. для обстеження психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_4 та ставлення його до кожного з батьків. Відповідно до висновку психолога № 67 від 02.03.2015р. ОСОБА_4 відчуває значний дискомфорт через конфлікт батьків, йому бракує спілкування з обома батьками, обстеження його психоемоційного стану свідчить про значимість для дитини його стосунків з батьком, при спілкуванні з мамою дитина відчуває глибоке почуття провини перед батьком, оскільки вважає, що таким чином засмучує батька. Результати обстеження свідчать про наявність таких ознак психоемоційного стану дитини як невпевненість, замкненість, порушення у сфері спілкування, знедоленість. Також показами свідка ОСОБА_11 підтверджено, що в літку 2014 року під час святкування дня народження ОСОБА_4 дитина виявляла прихильність до матері у відсутність батька.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_4 з матір'єю відповідає його інтересам, виходячи з наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип не встановлено передбачених ч. 2 ст. 161 СК України чи будь-яких виключних обставин, які б викликали необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір'ю. Судом встановлено, що позивачка тривалий час належний чим виконувала батьківські обов'язки, займалась його вихованням, навчанням, матеріальни утриманням, турбувалась про його розвиток та здоров'я, створила належні умови для проживання дитини, забезпечена житлом, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не страждає на алкогольну чи наркотичну залежність, не притягувалась до відповідальності. Постановляючи рішення про визначення місця проживання з матір'ю всупереч думці дитини суд виходить з того, що цього вимагають інтереси малолітнього, враховуючи вік дитини, особисту прихильності дитини до батьків та ставлення кожного з них до виконання своїх батьківських обовязків, бере до уваги, що відповідач посередньо характеризується за місцем проживання, притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання спиртних напоїв у громадських місцях, не брав участі в утриманні дитини, не сплачував аліментів на утримання дитини, у віці малолітнього ОСОБА_4, який не досяг десятирічного віку, йому вкрай необхідна материнська турбота, з моменту народження позивачка опікувалась дитиною, що являється звичним для дитини, позбавлення материнської турботи негативно впливає на психологічний стан дитини, тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо відповідності інтересам дитини визначення місця проживання з матір'ю.

Що стосується посилання відповідача та його представника на те, що у батька з сином спільні інтереси та задоволення позову призведе до порушення інтересів відповідача, суд виходить з того, що при вирішенні даного позову суд насамперед виходить з інтересів дитини.Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.7 і 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватись в першу чергу максимальним забезпеченням її інтересів.

Разом з тим, визначення місця проживання дитини з одним з батьків не є обмеженням іншого з батьків у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні дитини, оскільки законом передбачено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини незалежно від того, з ким з батьків проживає дитина. Позивачка не має наміру створювати відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, висловлює розуміння необхідності для повноцінного розвитку дитини також батьківського піклування та спілкування з батьком. У випадку виникнення спору з даного питання відповідач вправі звернутись до органу опіки, суду для визначення способу участі у спілкуванні та вихованні.

Крім того, суд врахувує, що в період тривалого проживання дитини з матір'ю після припинення сімейних стосунків позивачка не створювала перешкод у спілкуванні малолітнього з батьком, разом з тим проживаючи з батьком дитина за даними психологічного дослідження стала відчувати почуття провини перед батьком при спілкуванні з мамою, що підтверджує доводи позивачки про те, що відповідач налаштовує дитину проти неї, тим самим в супереч інтересам обмежує дитину в отриманні належного материнського піклування.

Відповідно до ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторонами було фактично визначено місце проживання дитини з позивачкою, де малолітній ОСОБА_4 зареєстрований та тривалий час проживав з матір'ю, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини. 23 травня 2014 року відповідач без згоди матері та не звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з батьком змінив попереднє місце проживання дитини, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про відібрання дитини. Однак враховуючи пояснення відповідача в судовому засіданні про те, що в ході судового розгляду справи малолітній став фактично проживати з матір'ю, тому позовні вимоги про відібрання дитини не підлягають до задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 151, 152, 153, 155, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 171 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: