АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 677/970/14-ц
Провадження № 22-ц/792/160/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.

при секретарі : Кошельнику В.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/970/14-ц за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Красилівського районного суду від 17 листопада 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ "Альфа-Банк", звертаючись до суду з позовом, вказувало, що 6 червня 2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір на суму 25796,81 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом та кінцевим строком повернення 6 червня 2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між банком і ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань на підставі основного договору або які можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Позивач вказував, що свої зобов'язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_3 виконував неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 22831,60 доларів США, по відсотках 11728,69 доларів США. У зв'язку з цим, поручителю була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту. Однак, і в подальшому заборгованість не була погашена. Тому, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в розмірі 1520775 грн. 52 коп., а саме : за кредитом 256338 грн. 89 коп., по відсотках 131682 грн. 38 коп., пеня - 1132754 грн. 25 коп. і судовий збір в сумі 3654 грн.

Рішення Красилівського районного суду від 17 листопада 2014 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Альфа-Банк" просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задоволити позов, посилаючись на порушення норм матеріального права. Вказує, що при вирішенні спору, суд прийшов до помилкового висновку, що договір поруки припинив дію, оскільки останні погашення тіла кредиту були 28 жовтня 2009 року, а відсотків 12 серпня 2011 року. Зазначає, що суд дав невірну оцінку положенням кредитного договору, за якими строком виконання кредитних зобов'язань є саме строк виконання основного зобов'язання. Крім того, суд не врахував, що за умовами договору, пред'явлення _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Красняк В.І. провадження № 22-ц/792/160/14

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19, 27

вимоги про дострокове стягнення є правом банку, а не обов'язком. Тому, як вказує апелянт, строк пред'явлення вимоги до поручителя ще не настав.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення по слідуючим мотивам.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так судом встановлено, що 6 червня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (на даний час перейменовано в публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 490075655, за яким банк надав відповідачу кредит на придбання транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI L-200 в сумі 25796,81 доларів США, строком на сім років до 6 червня 2015 року. За цим договором ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 6 червня 2015 та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних шляхом внесення щомісячних платежів до 6 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 476 доларів США згідно графіку погашення у вигляді розрахунку сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки, що є додатком до кредитного договору.(п.п. 2.1-2.4, 2.8, 3,6 договору). Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом у випадках встановлених договором. Про зміну процентної ставки за кредитом Банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа. (п. 6.2 договору). В разі істотного порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором у вигляді затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць та інших істотних порушень банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту. (п 6.1 договору).

В цей же день 6 червня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 поручилась перед банком за виконання ОСОБА_3 грошового зобов'язання за кредитним договором № 490075655 від 6 червня 2008 року. Сторони визначили, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі по кредитному договору, а саме повертати банку кредит рівними частинами у терміни, визначені кредитним договором, але не пізніше 6 червня 2015 року, щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені кредитним договором, у випадках, передбачених кредитним договором або законодавством України у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення вимоги достроково повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним, сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) за невиконання або неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (п.2.1). Відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1 цього договору. У разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадках, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення (п. 5.4 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

З 1 вересня 2008 року у відповідності з п. 6.2 кредитного договору від 6 червня 2008 року, за яким банк має право змінити розмір відсотків за користування кредитом в односторонньому порядку, ПАТ "Альфа-Банк" збільшив відсоткову ставку за користування кредитом з 13,5 до 17 відсотків річних, про що направив відповідне повідомлення позичальнику рекомендованим листом. В зв'язку з чим було складено новий розрахунок загальної вартості кредиту та графіку платежів по кредиту.

При цьому, згода ОСОБА_5 на внесення змін і доповнень до основного договору щодо зміни відсоткової ставки за користування кредитом з 13,5% до 17% отримана не була. Це питання з поручителем не узгоджувалось.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором по сплаті кредиту з січня 2009 року належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 6 червня 2010 року виникла заборгованість: по кредиту - 22831,6 доларів США, що еквівалентно на той час 180947 грн. 29 коп., по відсотках 2442,99 доларів США, що еквівалентно на той час 19361 грн. 39 коп., пеня 32803 грн. 21 коп.

В зв'язку з цим ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» з позовною заявою про стягнення заборгованості по кредитному договору станом на 6 червня 2010 року в сумі : строкової по кредиту - 22831,6 доларів США, що еквівалентно на той час 180947 грн. 29 коп., по відсотках 2442,99 доларів США, що еквівалентно на той час 19361 грн. 39 коп., пеня 32803 грн. 21 коп. При цьому заборгованість по кредиту була розрахована з врахуванням відсоткової ставки за кредитом в розмірі 17 % річних.

Тобто, фактично, кредитор ПАТ «Альфа-Банк» змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором шляхом звернення до третейського суду з позовною заявою про стягнення достроково тіла кредиту.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 9 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі : 180947 грн. 29 коп. - за кредитом, 19246 грн. 97 коп. - проценти, 32803 грн. 21 коп. - пеня. Вказана заборгованість була стягнута з урахуванням підвищеної відсоткової ставки за кредитом в розмірі 17 %.

25 квітня 2014 року позивач направив ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вимогу щодо дострокового погашення всієї заборгованості по кредитному договору № 490075655 від 6 червня 2008 року в строк 30 днів з моменту отримання вимоги.

21 травня 2014 року позивач звернувся з позовом до суду.

В своїй позовній заяві до суду від 21 травня 2014 року позивач вказав, що ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором по сплаті кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18 квітня 2014 року виникла заборгованість: по кредиту - 22831,6 доларів США, що еквівалентно 256338 грн. 89 коп., по відсотках 11728,69 доларів США, що еквівалентно 131682 грн. 38 коп., пеня 100892,19 доларів США, що еквівалентно 1132754 грн. 25 коп.

В підтвердження своїх вимог позивач надав розрахунок заборгованості по кредитному договору, в якому вказано, що відсоткова ставка за користування кредитом з 6 червня 2008 року складає 13,5%, а з 1 вересня 2008 року 17%.

Дані обставини підтверджуються: кредитним договором, договором поруки, розрахунком заборгованості, матеріалами справи за позовом банку до третейського суду та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст..ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки без згоди боржника, а навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1 вересня 2008 року банк в односторонньому порядку змінив основне зобов'язання за кредитним договором, а саме підвищив розмір процентів за користування кредитом з 13,5% до 17 % річних, що потягло збільшення відповідальності поручителя ОСОБА_5, яка своєї згоди на таку зміну основного зобов'язання за кредитним договором не давала та з нею додаткова угода, як це передбачено п. 5.4 договору поруки, не укладалась.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що порука за договором поруки від 6 червня 2008 року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_5 в забезпечення виконання ОСОБА_3 грошового зобов'язання за кредитним договором № 490075655 від 6 червня 2008 року, припинилась на підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України з 1 вересня 2008 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року (справа №6-172цс12), постанові від 25 вересня 2013 року (справа № 6-97цс13), які згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, згідно ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порукаприпиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Отже, пред'явивши позов до третейського суду про стягнення з ОСОБА_3 достроково заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 9 серпня 2010 року, кредитор, згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. І відповідно, у випадку, якщо б договір поруки не був припинений раніше, мав право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. В даному випадку банк звернувся до суду лише 21 травня 2014 року, тобто зі спливом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року (справа №6-125 цс14), яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, у вказаній цивільній справі, на час подання позову до суду 21 травня 2014 року договір поруки вже був припинений з підстав ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову у повному об'ємі виходив з того, що договір поруки припинився, оскільки останній платіж позичальником було проведено в серпні 2011 року, отже саме протягом шести місяців з цієї дати банк був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя, однак позов до поручителя пред'явлений лише 21 травня 2014 року після спливу шестимісячного строку. І такий висновок суд обґрунтував постановами Верховного Суду України № 6-53цс14 і 6-125 цс14.

Однак з вказаним погодитись не можна через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та постанов Верховного Суду України.

Так в постанові Верховного Суду України № 6-53цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачених частиною четвертою статті 559 ЦК України, строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Таким чином, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 6-53цс14 зробила правовий висновок, що у разі погашення кредиту періодичними платежами позов до суду може бути пред'явлений лише в межах шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, однак при цьому порука не припиняється щодо невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Отже висновок суду першої інстанції, що договір поруки припинився, оскільки останній платіж позичальником було проведено в серпні 2011 року, та саме протягом шести місяців з цієї дати позивач був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя, однак позов до поручителя було пред'явлено лише 21 травня 2014 року, суперечить як нормам цивільного законодавства, так і висновкам судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 6-53цс14. Суперечить такий висновок суду першої інстанції і обставинам справи, оскільки порука припинилась 1 вересня 2008 року на підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права з ухваленням нового рішення, однак при цьому про відмову в задоволенні позову з підстав припинення договору поруки з 1 вересня 2008 року на підставі ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду від 17 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення :

В позові публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко