Справа № 136/1505/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" вересня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТУРБІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 28 березня 2013 року помер його батько ОСОБА_2. Після йогої смерті залишилось майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами , та земельної ділянки, розташованих в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області на вулиці Дзержинського, 156, яке покійний заповідав їй. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, відповідно до діючого законодавста, прийняв спадщину. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, так як відсутній правовстановлюючий документ на 11/25 частин житлового будинку, а в документах, поданих нотаріусу для оформлення земельної ділянки наявні розбіжності у площі та кадастрових номерах..

В судове засідання позивач не з»явився. Надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника селищної ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін та розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено :

27 квітня 2001 року, ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району 27.04.2001 року, за реєстром №590, згідно з яким спадкодавець заповідав все своє майно ОСОБА_1 .

28 березня 2013 року ОСОБА_2 - помер ( свідоцтво про смерть а.с.6).

Постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу від 11.08.2015 року позивачеві відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на 11/25 частин житлового будинку, та наявних розбіжностей у площі та кадастрових номерах в документах, поданих нотаріусу для оформлення земельної ділянки ..

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з матеріалами спадкової справи , позивач прийняв спадщину у відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України , подавши протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця ( 30.07.2013 року) заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а також в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час його смерті. Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку - немає.

До складу спадкового майна входить 11/25 частин цілого житлового будинку «А», 1967 року побудови, з верандою «а» та ганком, верандою «а1» та ганком, загальною площею 83,9 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: погрібом з шиєю «п/В», літньою кухнею «Д», сараєм «д», погрібом з шиєю «п/Д», літньою кухнею «Е», убиральню «Є», убиральню «Ж», огорожу «№1», огорожу «№2», огорожу «№3», ворота «№4», воротами «№5», хвірткою «№6», хвірткою «№7», криницею «№8», криницею «№9», розташованих в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області по вулиці Дзержинського, 156.

Належність вказаної частини житлового будинку спадкодавцеві підтверджується свідоцтвом №63 про право власності на жилий будинок, виданим виконкомом Турбівської селищної ради 19 .12.1977 року, зареєстрованим Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 29,12.1977 року за №643, та рішенням народного суду Липовецького району Вінницької області від 09.02.1978 року , яким проведено розподіл майна подружжя та визнано за ОСОБА_2 право власності на 11/25 частин домоволодіння, розташованого в смт.Турбові по вул.. Дзержинського 154 ( починаючи з 24.09.1987 року, рішенням виконкому Турбівської селищної ради №48, номер будинку змінено на 156 а.с.39). Вказана обставина підтверджується також довідками виконкому Турбівської селищної ради №3448 та 3449 від 14.08.2015 року. ( а.с.16-18). Рішення суду від 09.02.1978 року в органах БТІ не зареєстровано.

Відповідно до ст.ст.100,101 Цивільного кодексу в редакції 1963 року, громадяни могли мати у власності житлові будинки, при цьому главою 10 цього кодексу не вимагалося реєстрації права власності на ці будинки.

Судом встановлено, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року рядом підзаконних нормативних актів, зокрема в даному випадку, таким як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, а не державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім того, листом № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року « Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальнихсправ роз»яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею З зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

До складу спадкового майна входить також земельна ділянка розташована в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області по вул.. Дзержинського, 156, площею 0,1038 га, кадастровий номер :01:003:1680, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 365558, виданого 15.10.2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під рядковим номером № 98 на підставі рішення Турбівської селищної Ради 25 сесії 5 скликання від 12.03.2010 року; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд . На підтвердження належності вказаного майна спадкодавцю, крім копії Державного акту, суду позивачем також наданий витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, виданий відділом держгеокадастру у Липовецькому районі 12.08.2015 року №1569, згідно з яким, ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 365558, належить земельна ділянка, площею 1038 кв.м. , кадастровий номер з :01:003:1344 змінено на № :01:003:1680, вартістю 16781, 27 грн. ( а.с. 11). За повідомленням відділу держгеокадастру у Липовецькому районі від 17.08.2015 року , земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованій у смт, Турбів по вул. Дзержинського, 156, яка належить ОСОБА_2, який помер 28.03,2013 р„, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №365558 від 15.10.2010 року - було змінено кадастровий номер з :01:003:1344 на :01:003:1680 та уточнено фактичну площу даної земельної ділянки з 0,0788 га, на 0,1038 га. ( а.с 19-25).

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі

Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, у зв»язку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі.

На підставі глави 84 ,ст.ст. 1218, 1223, 1268 ,1270, 1296,1297,1298 ЦК України , керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28 березня 2013 року, на 11/25 часток цілого житлового будинку «А», 1967 року побудови, з верандою «а» та ганком, верандою «а1» та ганком, загальною площею 83,9 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, та господарських будівель і споруд: погріба з шиєю «п/В», літньої кухні «Д», сарая «д», погріба з шиєю «п/Д», літньої кухні «Е», убиральні «Є», убиральні «Ж», огорожі «№1», огорожі «№2», огорожі «№3», ворота «№4», ворота «№5», хвіртки «№6», хвіртки «№7», криниці «№8», криниці «№9», розташованих в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області по вулиці Дзержинського, 156.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28 березня 2013 року , на земельну ділянку, розташовану в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області по вул.. Дзержинського, 156, площею 0,1038 га, кадастровий номер :01:003:1680, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 365558, виданого 15.10.2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під рядковим номером № 98 на підставі рішення Турбівської селищної Ради 25 сесії 5 скликання від 12.03.2010 року; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд .

Право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку, рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_3