Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2868/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

10.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

ОСОБА_2

при секретарі - Діманова Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 05 лютого 2011 року вона передала відповідачу аванс в сумі 1000 доларів США в рахунок майбутньої купівлі-продажу гаража в кооперативі «Металург» в м. Долинська Кіровоградської області, що підтверджується розпискою написаною ОСОБА_4 власноручно.

Відповідно усної домовленості відповідач зобовязувалася протягом трьох місяців підготовити належним чином всі правовстановлюючі документи для оформлення у встановленому порядку договору купівлі-продажу гаража. Проте до часу звернення до суду, відповідачка документи не оформила, від укладення договору ухиляється, гараж позивачці не передала та повертати сплачений нею аванс відмовляється. Просила суд задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, яке на його думку, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти її доводів ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 лютого 2011 року позивач передала відповідачу аванс в сумі 1000 доларів США в рахунок майбутньої купівлі-продажу гаража в кооперативі «Металург» в м. Долинська Кіровоградської області, що підтверджується розпискою написаною ОСОБА_4 власноручно і даний факт в судовому засіданні відповідачем не заперечувався.

Згідно довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» № 226 від 24 березня 2015 року, станом на 24 березня 2015 року 100 доларів США- 2328, 7844 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Посилаючись на зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів судової палати апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не може.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, але вірно вирішивши справу суд першої інстанції не вірно визначив правовідносини, які склались між сторонами, а саме, що між сторонами виникли зобовязання, які не були виконані належним чином та керувався нормами матеріального права, що регулюють правовідносини повязані з позикою.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 лютого 2011 року між сторонами по справі була досягнута усна домовленість про укладення договору купівлі-продажу гаража в кооперативі «Металург» в м. Долинська Кіровоградської області

На виконання усної домовленості щодо купівлі гаражу позивач передала відповідачеві аванс в розмірі 1000 доларів, що підтверджується оригіналом розписки від 05 лютого 2011 року. Отримання коштів у розмірі 1000 доларів США сторона відповідача не заперечувала.

За умовами цієї домовленості сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу нерухомості, а саме гаражу. Проте, після передачі авансу між позивачем та відповідачем домовленості з приводу купівлі-продажу нерухомості досягнуто так і не було.

Судом першої інстанції також встановлено, що попередній договір купівлі-продажу нерухомості між сторонами не укладався.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів, та є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів. У випадку невиконання зобов'язання сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково керувався законодавством, що регулює правовідносини зобовязального характеру. В даному випадку між сторонами виникли правовідносини повязані з укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а тому приймаючи до уваги, що між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу, який би відповідав вимогам закону щодо форми та змісту дані позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів судової палати вважає, що не вірно визначившись з нормами права, які регулюють дані правовідносини суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що сплачені в рахунок виконання цього договору кошти є авансом, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до наданих доказів, по суті правильне і справедливе, що згідно положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: