АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4320/15 Головуючий 1-ї інстанції - Гуляєва Г.М.
Справа №614/407/15-ц Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за борговою розпискою, 3% річних, інфляційних витрат, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеназваною заявою.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року в прийнятті заяви ОСОБА_1 відмовлено на підставі п.1) та 2) ч.1 ст.100 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 22.04.2015року скасувати і справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та на таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення боргу за борговими розписками не відноситься до категорії справ, які розглядаються в порядку наказного провадження, оскільки існує спір про право, який повинен розглядатися у позовному провадженні.

Відповідно до положень ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, який належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Статтею 96 ЦПК України визначені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Пунктом 1) ч.3 ст.100 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Як убачається із заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 20 000,00грн., 3 % річних за користування грошима - 749,59грн., інфляційні витрати - 7 120,00грн, а також понесені судові витрати.

Оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не передбачена ст. 96 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 313, 314ч.1п.4), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -