Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 326/428/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Булашев Р.Л.
Провадження № 22ц/778/5545/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.03.2010 року у розмірі 20 233,51 грн. та судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив із того, що п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат віднесені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. За ч. 2 ст. 82 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до ст. 207 ЦПК України залишається без розгляду. Оскільки позивачем не виконано вказані норми процесуального закону та не здійснено оплату та розміщення в ЗМІ виклику відповідача в судове засідання, тому маються підстави для застосування ст. 207 ЦПК України.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Приморського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року відкрито провадження у цій справі.

Справа неодноразово призначалася до розгляду на 24.04.2015 року, 08.05.2015 року, 26.06.2015 року, 05.08.2015 року, 12.08.2015 року.

Ухвалами Приморського районного суду Запорізької області від 06.03.2015 року, 08.05.2015 року та від 26.06.2015 року було зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» забезпечити виклик відповідача через засоби масової інформації, а саме, здійснити публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що несплата у встановлений строк витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, не може бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст. 207 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За ч.ч. 1, 2 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Оскільки у ст. 119 ЦПК України вимогою до позовної заяви є надання документу, що підтверджує сплату судового збору, і саме через несплату судового збору, а не через несплату витрат, пов'язаних із розглядом судової справи, якими є витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, заява залишається без руху, тому п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України до наведеної правової ситуації застосований бути не може.

Також, при відкритті провадження у справі суддя вирішує питання, передбачені ч. 5 ст. 122 ЦПК України, а питання про сплату витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, стосується подальших стадій судового процесу.

Враховуючи викладене, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають оплаті позивачем на загальних підставах, а у разі їх несплати вони підлягають стягненню при ухваленні судового рішення відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Крім того, матеріали справи підтверджують вказані в апеляційній скарзі доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що останнього не було належним чином згідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлено про час та місце судового розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Суд дійшов висновку про належне повідомлення представника позивача про час і місце судового розгляду справи, оскільки судом направлялися електронні листи на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 - на електронну пошту представника позивача.

Судова колегія вважає, що направлення електронних листів до електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 - на електронну пошту представника позивача, не є доказом належного повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» про час і місце судового розгляду справи.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Згідно частини 5 цієї статті судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Частиною 2 ч. 76 ЦПК України визначено, що розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Частиною 6 статті 74 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Зі змісту позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»вбачається, що в ній зазначено юридичну адресу Банку: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, а також адресу для листування: 69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, 1. Остання адреса зазначена і як адреса представника позивача. У позові також вказано електронну скриньку: .

Таким чином, суд повинен був направляти позивачу судові повістки за вищевказаними адресами.

На аркуші справи 44 є заявка представника позивача Сафір Ф.О. про отримання процесуальних документів в електронному вигляді на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розділом 6 «Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу» (затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 07.09.2012р. № 105) передбачено, що суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно із порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, якщо такий учасник зареєстрований в Системі як Користувач.

Судова колегія зазначає, що даним «Тимчасовим регламентом обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу» не передбачено направлення судових повісток про виклик або судових повідомлень електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу. Направлення документів електронною поштою стосується лише процесуальних документів за підписом судді.

Тобто, діючи у відповідності до цього нормативного документу, суд першої інстанції вправі був направити на електронну адресу ухвали від 06.03.2015 року, від 08.05.2015 року, від 26.06.2015 року, в яких зазначити про направлення їх на електронну пошту позивача, а також суд повинен був направляти позивачу судові повістки за адресами, що зазначені у позові.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції не з'ясував усіх обставин, що мають процесуальне значення для прийняття рішення про залишення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» без розгляду, тому ухвала суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Таким чином, питання про розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на оскаржувану ухвалу в сумі 121,80 грн. (а.с. 67), має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: