АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7.10.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 р.

в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва

до ОСОБА_1 про стягнення коштів

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 р. відмовлено у задоволенні позову УПФ України в Деснянському районі м.Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В апеляційній скарзі УПФ України в Деснянському районі м.Києва просить це рішення скасувати і постановити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обгрунтовуючи позов позивач посилався на те, що УПФ України в Деснянському районі м. Києва відповідачу були виплачені надлишково кошти у розмірі 546,28 грн., тому, відповідачу був надісланий лист-претензія від 08.01.2014 р. з вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі 546,28 грн.

Відповідач в добровільному порядку цих кошті не повернув.

Згідно ч.1ст.50 ЗУ від 09.07.2003 р. № 1058-1V «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 р. та зареєстрований в МЮ України№374/7695 від 15.05.2003 р.

Згідно ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті : заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р.«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи із змісту ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як встановлено в судом, УПФ України в Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2011 р. про зобов'язання УПФ провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст.40, 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, переплата пенсії відбулася у зв»язку з виконанням постанови Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2011 р., яка в подальшому було скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2011 р., при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази і судом не встановлено обставин, що переплата відбулася у зв'язку із зловживанням з боку відповідача, факт підроблення ним документів або представлення органу Пенсійного фонду неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відсутній, що виключає можливість здійснення відрахування надміру виплачених сум з пенсійних виплат відповідача. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено наявності рахункової помилки.

Така ж, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 р. у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст.1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 презюмується, та у зв'язку із тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера,- суд правильно дійшов висновку щодонаявності правових підстав для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії в розмірі 546, 28 грн.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :