Справа № 495/6980/15-ц
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач 24.09.2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач стверджує, що на даний час син ОСОБА_3 є студентом 3 курсу юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія» за денною формою навчання. За навчання сина позивачем сплачено вже 39400 грн. Крім того, дитина має хронічну генетичну хворобу - з`єднувально-тканинна дисплазія. Морфаноїдний фенотип.Церебральна ангіодистонія.Пролапс мітрального клапана 1 ст. За період з 2012 року до теперішнього часу ОСОБА_1 сплачено згідно квитанцій за обстеження і придбання ліків 3033 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25140 грн., з яких: 23640 грн. половина вартості навчання по контракту та 1500 грн. половина вартості лікування).

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити (а.с.178)
Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням перенесення розгляду справи (а.с.165).
Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.16).

04.05.2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.11).

Згідно виконавчого листа №2-4243/07 від 16.07.2007 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини щомісячно, починаючи з 29.05.2007 року та до 27.01.2016 року, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 навчається в національному університеті «Одеська юридична академія» з 2013 року, що підтверджується індивідуальним договором № ЮКд5-13-0101-84 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста та довідкою Національного університету «Одеська юридична академія» № В7-5 від 10.09.2015 року(ас. 3,8).

За навчання сина згідно квитанцій до прибуткового касового ордера ОСОБА_1 сплачено - 39400 грн. (а.с.4).

Окрім того, згідно медичної карти, відповідних довідок, виписки з історії хвороби та актів вбачається, що дитина має хронічну генетичну хворобу - з`єднувально-тканинна дисплазія. Морфаноїдний фенотип.Церебральна ангіодистонія.Пролапс мітрального клапана 1 ст.(а.с.17-79).

Згідно з наданими копіями платіжних документів, витрати на придбання ліків склали 3033 грн. (ас.80-83).

Позивач, посилаючись на те, що участь у додаткових витратах батьків є обов`язковою, а також те, що нею сплачено усі вказані вище витрати самостійно , просить задовольнити її позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 половину вартості витрат на навчання та лікування дитини.

ОСОБА_2 заперечуючи проти позову, надав до суду письмові заперечення, з яких вбачається, що він разом із своєю сією перебуває у скрутному матеріальному становищі, знаходиться з різними установами банку у зобов`язальних відносинах з приводу кредитів. Окрім того, знаходиться на військовій службі, житловою площею не забезпечується. Згідно довідки № 529 від 23.10.2015 року, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , виконавчий лист № 2-4243/07 від 14.08.2007 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів знаходиться на виконанні в в/ч НОМЕР_2 . Заборгованості по сплаті аліментів на 23.10.2015 року не має (а.с.132).

Відповідач також, заперечуючи проти позову, надав до суду копію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2014 року. Тож, з даного рішення вбачається, що позивач вже зверталася з аналогічними вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину до ОСОБА_2 . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2014 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 в розмірі 1540 грн(а.с.126).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину.
Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, для лікування якого необхідна значна сума коштів, нещасний випадок, а також необхідність розвитку здібностей дитини, яка їх має, зокрема, до музики, до спорту, тощо.
Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат.
Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.
Аналізуючи норми вказаних вище статей, досліджуючи матеріали справи, та враховуючи надані позивачем документальне підтвердження хвороби дитини, та квитанції про сплату витрат, пов`язаних з придбанням ліків, суд вважає за необхідне призначити стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3 у розмірі половини витрат згідно наданих квитанції, а саме 1500 грн.
Стосовно вимог позивача про стягнення додаткових витрат з ОСОБА_2 на навчання дитини, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині,враховуючи те, що відповідач по справі сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина, заборгованостей не має, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, а також те, що навчання ОСОБА_3 у юридичній академії є звичайним способом життя, не зумовленим вказаними вище обставинами, не підпадає під дію ст. 185 СК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 15, 60, 88, 169, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 185 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан