Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/2704/15-ц головуючий у 1 інстанції Гнатик Г.Є.
провадження № 22-ц /778/6375/15 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа восьма Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа восьма Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що 30.07.2012 року помер його батько ОСОБА_3, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за вищевказаною адресою. Заповіту батько не залишив. Про день смерті батька йому стало відомо 07.04.2015 року з усного повідомлення працівника МКП «Основаніє». На похованні батька він присутнім не був, свідоцтво про смерть отримав 07.04.2015 року. Його батьки розірвали шлюб 05.11.1968 року, з цього часу батько з ними не спілкувався, а його намагання щодо налагодження стосунків з батьком, результатів не дали. У зв'язку з тим, що про смерть батька він не знав, він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У звязку з зазначеним, позивач просив суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається із матерів справи, що ОСОБА_2, який народився 15.06.1965 року є сином ОСОБА_3 і ОСОБА_5 ( а.с. 6). Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 розірвано 05.11.1968 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ЖС № 323151 ( а.с.7).

30.07.2012 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживав за життя адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Судом, у судовому засіданні було оглянуто матеріали цивільної справи ЄУН № 337/1224/14-ц, провадження № 2-о/337/30/2014, копія якої знаходиться у матеріалах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 ( а.с. 51-58). З матеріалів справи вбачається, що Запорізька міська рада 29.01.2014 року звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою після померлого ОСОБА_3 і, рішенням суду від 13.05.2014 року заява була задоволена.

Відповідно до довідки № 5837 від 30.09.2015 року МКП «Основаніє», особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 переоформлений у квітні 2015 року, згідно службового ордеру «С» № 7 від 01.04.2015 року, виданого виконкомом Запорізької міської ради на підставі рішення міськвиконкому № 140/4 від 27.03.2015 року ( а.с.74).

Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, листом від 19.06.2015 року № 1306/01-16 повідомлено, що після померлого 30.07.2012 року ОСОБА_3 до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась ( а.с.37).

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку проте, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, на які посилається позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, не можуть вважатись поважними, пропуск строку не пов'язаний з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування, виникає у день відкриття спадщини. За положеннями до ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За розясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 04.11. 2015 року, справа № 6-1486 цс15, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має бути обовязковою у застосування відповідної правової норми, за змістом ст. 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Виходячи із правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04.11. 2015 року, справа № 6-1486 цс15, доводи апеляційної скарги та позовних вимог проте, що позивач не знав про смерть батька, та дізнався про його смерть лише 02.04.2015 року само по собі не мають значення є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що позивач є інвалідом 3 групи, яка встановлена з 2009 року, що потребувало огляд лікарів, та за поясненнями свідка ОСОБА_6 він лікувався у 2007-2008 році у психіатричної лікарні та через хворобливий стан не спілкувався з батьком, а тому пропустив строк для прийняття спадщини не приймаються колегією виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60, 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Посилання позивача на те, що він сам хворів, через що не спілкувався з батьком при його житті, про смерть батька йому відомо не було, суду не доведені, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем надано копію направлення на медико- соціально-експортну комісію, яке датовано 14.05.2015 року (а.с. 12); а з копії додаткового аркушу взагалі не вбачається з якого документу зроблена ксерокопія та кому належить цей аркуш, та записи лікарем на цьому аркуші здійснено лише 14.05.2015 року та 15.05.2015 року. (а.с.13), проте батько помер 30.07.2012 року. Обставини на які посилається позивач щодо знаходження під наглядом лікарів в 2007-2009 роках, проходження медико- соціально-експортної комісії в 2015 році виходять за межі 6 шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті батька. Позивач як в суді першої так і в апеляційної інстанції не наводить з посиланням на докази об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій для подачі заяви про прийняття спадщини у період з дня смерті батька , тобто з 30.07.2012 року по 30.01.2013 року , шість місяців , які за законом надаються для прийняття спадщини. Оскільки цей строк пропущено позивачем без доведення поважних причин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив його у задоволенні вимог про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги проте, що шлюб між батьками було розірвано в 1968 році, його вихованням займалася мати, він не міг налагодити відносини з батьком внаслідок його нетверезого стану, він є єдиним спадкоємцем виходять за межі позовних вимог (а.с.1-3), та не стосуються спірного періоду, які за законом надаються для прийняття спадщини. Посилання в апеляцій скарзі проте, що суд не допитав свідка ОСОБА_6 не спростовує висновків суду та не є за положеннями ч.2 ст. 308, ч.3 ст. 309 ЦПК України правильного по суті судового рішення.

Оскільки судом по суті правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є по суті правильним , порушення норм матеріального права та процесуального права, яке б призвело до неправильного вирішення справи апеляційна скарга не містить, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія судів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року уцій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: