АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2212/15 Головуючий 1 інстанції - Курганникова О.А.
Справа № 641/6966/14-ц Доповідач -Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко І.П..

Довгаль А.П.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в особі представника Грань Сергія Олексійовича на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 по справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про вилучення автомобіля, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 і просив зобов'язати відповідача повернути позивачу автомобіль ЗАЗ - 110307, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який залишився у відповідача після смерті ОСОБА_7. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 являвся інвалідом - ліквідатором аварії на ЧАЄС другої групи, першої категорії. Він перебував на обліку у Головному управлінні праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (перейменовано у Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 21 серпня 2012 року) для забезпечення автомобілем зі звичайним керуванням.

07.10.2008 року позивач забезпечив ОСОБА_7 автомобілем ЗАЗ-110307, 2008 року випуску з правом керування автомобілем члену сім'ї ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 помер. Позивач посилався на те, що на час смерті інваліда ОСОБА_7 діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року Порядок забезпечення інвалідів автомобілями. Відповідно до зазначеного Порядку іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. При цьому враховується ступень зношеності автомобіля. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Позивач стверджував, що відповідачем вартість автомобіля. з урахуванням ступені зносу, не сплачена і автомобіль не повернутий Департаменту соціального захисту населення Харківської державної адміністрації. Відповідачем не виконано вимоги п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями.

Відповідач письмово звертався до позивача з заявою про повернення автомобіля 27.05.2013 року, але коли уповноважена особа здійснила вихід за місцем проживання відповідача для отримання автомобіля відповідач відмовився повернути автомобіль. Пізніше відповідач телефоном повідомив, що автомобіль він не бажає повертати.

Вважаючи, що спірний автомобіль є різновидом соціальної допомоги інваліду, після його смерті транспортний засіб повертається Департаменту.

Заочним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушені вимоги матеріального і процесуального закону і стверджує, що підстав до ухвалення заочного рішення не було. Відповідач зобов'язаний був або повернути спірний автомобіль або сплатити його вартість на час смерті інваліда, якому у користування було надано автомобіль. Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль було передано на відповідальне збереження ОСОБА_6 не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимого вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає

Судом установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_2 як інвалід - ліквідатор аварії на ЧАЄС 2 групи, 1 категорії перебував на обліку у Головному управлінні праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (перейменовано у Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації з 21 серпня 2012 року) для забезпечення автомобілем зі звичайним керуванням.

07.10.2008 року ОСОБА_7 був забезпечений Головним управлінням праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації автомобілем ЗАЗ 110307, випуску 2008 року з правом керування автомобілем члену сім'ї ОСОБА_6, який проживав разом із батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 помер.

На момент смерті інваліда ОСОБА_7 діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року. Відповідно до зазначеного Порядку іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунок, відкритий в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартість автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення до суду з позовом відповідачем не здійснена оплата вартості автомобіля з урахуванням ступеня зношення і він не ставив питання щодо переоформлення автомобіля на нього або інших членів сім'ї. Автомобіль залишається у відповідача і він не бажає його повернути Департаменту соціального захисту.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що після смерті інваліда ОСОБА_7 його син - відповідач ОСОБА_6 спірний автомобіль на відповідальне зберігання не приймав, договорів на його зберігання не укладав і зобов'язань щодо цього автомобіля на себе не брав. Суд першої інстанції зазначив, що згідно вимог ст.60 ЦПК України позивачем не доведено, що спірний автомобіль знаходиться у відповідача.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

З матеріалів справи вбачається і проти цього не заперечує відповідач, що після смерті ОСОБА_7 Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району м. Харкова зверталося до відповідача вимогою про повернення автомобіля, який було надано його батьку, як інваліду. Згідно заяви від 27.05.2013 року на адресу Начальника зазначеного Управління (а.с.6) ОСОБА_6 просив прийняти у нього автомобіль ЗАЗ 110307 який було надано органами соціального захисту його батьку ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Зазначене підтверджує те, що після смерті ОСОБА_7 спірний автомобіль був у наявності і відповідач погоджувався його повернути власнику. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль зник чи вибув з його володіння поза його волі.

Відповідно до п.16 Порядку в редакції, чинній на день смерті інваліда, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений через головне управління соціального захисту повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті для реалізації в установленому порядку.

Примусове вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником дитини-інваліда, здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби на виконання рішення суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. З огляду на викладене, законних підстав для залишення автомобіля в користуванні відповідача не вбачається.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що власником спірного автомобіля є Департамент соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації, що зазначено в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7)

Аналіз положень пунктів 16 наведеного вище Порядку забезпечення інвалідів автомобілями дає можливість дійти висновку про те, що право управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції на повернення (вилучення) автомобіля у разі смерті інваліда опосередковується з відсутністю підстав для залишення транспортного засобу члену сіім'ї.

У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 безпідставно зберігає спірний автомобіль і не повертає його власнику.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Посилання відповідача на те, що йому невідоме де знаходиться автомобіль і що можливо ще за життя його батько залишив автомобіль в м. Ялта належним чином не підтверджуються, а спростовуються власноручною заявою відповідача про повернення автомобіля.

Враховуючи викладене судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог та повернення автомобіля позивачу.

Оскільки у відповідності до вимог п.20 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи праці та соціального захисту населення звільняються від сплати судового збору за цим позовом, то у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Колегія вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_6 повернути автомобіль ЗАЗ - 1110307, 2008 року випуску державний номер НОМЕР_2, який залишився після смерті інваліда ОСОБА_7 Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації у повному комплекті.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -

.