АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/5139/14-ц
Номер провадження:22-ц/791/1829/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Сіянко В.М.
Категорія:5 Доповідач:Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Радченко С.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про реальний поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.09.2014 року сторонам належить на праві власності по ? частині домоволодіння розташованого на земельній ділянці площею 0,40 га, за адресою: АДРЕСА_1. Враховуючи те, що сторони не можуть добровільно поділити майно та визначитися з порядком користування земельною ділянкою, просила:

1) провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 у відповідності до частин співвласників, та виділити у власність ОСОБА_5:

- ? частини літньої кухні літ. «Б»;

- гараж літ. «В»;

- ? частин коридору літ. «1-1» 4,8 кв.м.;

- 1/3 частину житлової кімнати літ. «1-3», 7,5 кв.м.;

- кухня літ. «1-7», площею 9,5 кв.м.;

- житлову кімнату за літ. «1-6», площею 9,7 кв.м.;

- житлову кімнату за літ. «1-5» площею 16,5 кв.м., іншу частину житлових приміщень виділити у власність ОСОБА_4

2) визначити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у відповідності до частин співвласників на вказане домоволодіння.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

Проведено поділ будинку та господарчих споруд за адресою: АДРЕСА_1, наступним чином:

виділити ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності наступні приміщення, будівлі та споруди:

●приміщення у житловому будинку літ. «А»:

приміщення 1-1 (частина розмірами 2,8м х 2,18м) площею 6,2 кв.м., вартістю 5369грн.;

приміщення 1-3 (частина розмірами 3,28м х 2,1м) площею 6,9 кв.м., вартістю 5975грн.;

приміщення 1-5 (частина розмірами 3,2м х 3,65м) площею 11,7 кв.м., вартістю 10131грн.;

приміщення 1-6 площею 9,7кв.м., вартістю 8399грн.,

приміщення 1-7 площею 9,5кв.м., вартістю 8226грн.;

всього 44 кв.м.,вартістю 38100грн.

●господарчі будівлі та споруди:

літня кухня літ. «Б», вартістю 19939грн.,

гараж літ. «В», вартістю 8730грн.,

сарай літ. «З», вартістю 828 грн.,

погреб №1, вартістю 1127грн.,

зливна яма №2, вартістю 1330грн.,

ворота №4, вартістю 670грн.,

1/2 частини огорожі №5, вартістю 527грн.,

всього на суму 33151грн.

Реальна доля складає 71251грн. (59/100), що на 10974 грн. більше вартості, яка має належати за 1/2 частину.

Виділити ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності наступні приміщення, будівлі та споруди:

●приміщення у житловому будинку літ. «А»:

приміщення 1-1 (частина розмірами 2,8м х 1,22м) площею 3,4 кв.м., вартістю 2944грн.;

приміщення 1-2 площею 7,7 кв.м., вартістю 6667грн.;

приміщення 1-3 (частина розмірами 3,28м х 4,65м) площею 15,2 кв.м., вартістю 13162грн.;

приміщення 1-4 площею 14,2кв.м., вартістю 12296грн.;

приміщення 1-5 (частина розмірами 3,2м х 1,5м) площею 4,8 кв.м., вартістю 4156грн.;

всього 45,3 кв.м., вартістю 39225грн.;

●господарчі будівлі та споруди:

сарай літ. «Г», вартістю 5442грн.,

сарай літ. «Д», вартістю 1912грн.,

навіс літ. «Е», вартістю 646грн.;

навіс літ. «Ж», вартістю 1211грн.;

хвіртка №3, вартістю 340грн.;

1/2 частини огорожі №5, вартістю 527грн.,

всього на суму 10078грн.

Реальна доля складає 49303грн. (41/100), що на 10974грн. менше вартості, яка має належати за 1/2 частину.

Виділити ОСОБА_5 присадибну земельну ділянку з боку лівої бокової межі та фасадної межі площею 2700 кв.м. з виходом (входом) на АДРЕСА_1 через хвіртку №4 (що відповідає ідеально приналежної площі), на якій розташовані об'єкти нерухомості, що їй виділяються

Виділити ОСОБА_4 присадибну земельну ділянку з боку правої бокової межі та фасадної межі площею 2700 кв.м. з виходом (входом) на АДРЕСА_1 через хвіртку №3 (що відповідає ідеально приналежної площі), на якій розташовані об'єкти нерухомості, що йому виділяються.

Обов'язок по переобладнанню житлового будинку покласти на сторони.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким поділ домоволодіння здійснити за варіантом запропонованим ним особисто, а в задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити за незаконністю заявлених вимог, вважає, що в суді першої інстанції визнавав обставини щодо поділу майна помилково.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим (а.с.136-137).

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони є власниками по ? частині домоволодіння на підставі рішення суду та співвласник в силу закону має право на виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності, а також позивач має право на встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.09.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та в порядку поділу майна подружжя визнано за кожним право власності на ? частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.4,9).

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ст.367 ЦК України). За ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У роз'ясненнях, що містяться в п 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК УРСР це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд має право за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК УРСР ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК України). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що для поділу у натурі майна, що є у спільній частковій власності проведена судова будівельно-технічна експертиза ( а.с. 21-86), в установленому законом порядку отриманий дозвіл на переобладнання житлового будинку (а.с.107). ОСОБА_4 погодився з поділом домоволодіння відповідно до другого варіанту експертизи та відмовився від грошової компенсації за зменшення частки про що надав письмову заяву (а.с.111). Його згода на такий варіант поділу висловлювалася і при проведенні експертизи про що експертом зазначено: варіант №2 за домовленістю сторін (а.с.42)

Саме з наявності усіх цих обставин виходив суд першої інстанції при ухваленні рішення щодо поділу домоволодіння.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про необхідність розподілу домоволодіння за варіантом запропонованим ним в апеляційній скарзі, оскільки обставини виділу частки домоволодіння, що мають значення для справи потребують спеціальних знань у галузі будівництва та для встановлення яких призначається експертиза, в той час як на неодноразові роз'яснення судової колегії ст.10 ЦПК України щодо наслідків не вчинення процесуальної дії відносно клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, відповідач та його представник відмовлялися.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про проведення поділу домоволодіння АДРЕСА_1 за другим варіантом запропонованим судовою експертизою та погодженою сторонами в судовому засіданні суду першої інстанції.

Враховуючи, що частка ОСОБА_4 зменшилась, в зв'язку з чим він має право на грошову компенсації за зменшення частки, та відмова від цього права не може бути прийнята до уваги, у суду наявні підстави для присудження йому грошової компенсації в сумі 10 974 грн..

Виходячи з викладеного, доводи апелянта про безпідставність не стягнення грошової компенсації за зменшення частки є обґрунтованими, а тому рішення в цій частині підлягає доповненню.

Також судом першої інстанції не зазначено перелік робіт, який необхідно здійснити співвласникам при поділу домоволодіння, а саме відповідно до 2 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 лютого 2015 року, з яким відповідач погоджувався і при проведенні судової експертизи і в суді першої інстанції, та в установленому процесуальним законом порядку не спростував.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає доповненню в частині здійснення співвласниками переліку робіт, визначених судовою експертизою, а саме: співвласникам ОСОБА_4. та ОСОБА_5 необхідно провести: встановлення перегородок у приміщеннях «1-1», «1-3» та «1-5» загальною площею 25,1 кв.м.; закладку дверних прорізів між приміщеннями «1-3» та «1-5» на суму 10403 грн. Вартість робіт: по 5201,5 грн. для кожного співвласника.

Співвласнику, ОСОБА_4, виконати роботи

- по встановленню другого входу (виходу) на суму 11623 грн.

- розбирання перегородки між приміщеннями «1-4» та «1-5»

- встановлення перегородки з прорізу в приміщенні «1-4»

- пробивку дверних прорізів між приміщеннями «1-3» та «1-1», вартість робіт на суму 3184 грн.

Співвласнику, ОСОБА_5, виконати пробивку дверного прорізу між приміщеннями «1-5» та «1-6» в жилому будинку літ. «А», вартість робіт на суму 4372 грн.

Вирішуючи питання визначення порядку користування земельною ділянкою площею 5700 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що така площа земельної ділянки за вказаною адресою сільською радою не виділялася та судовим експертом, в порушення норм земельного законодавства, запропонований варіант визначення порядку користування земельною ділянкою розмір якої визначений рішенням сільської ради (частина) , інша частина довідкою сільської ради (а.с.82.о.с.).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка відмовилася від заявлення клопотання про призначення судової експертизи про встановлення порядку користування земельною ділянкою у розмірі, який був встановлений рішенням сільської ради.

Так, з матеріалів справи вбачається (а.с.82,138,155) що рішенням виконавчого комітету Новозбур'ївської сільської ради народних депутатів від 18.01.2000року №7 «Про надання земельних ділянок громадянам с. Нова Збур'ївка» для ведення особистого підсобного господарства збільшена земельна ділянка ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з 0,25 до 0,33 га (а.с.155), а рішенням цього ж органу від 10.04.2001 року №44 земельна ділянка для такої ж цілі збільшена з 0,33 га до 0,39 га (а.с.138).

Також, як вбачається з листа сільської ради від 07.10.2015 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 не виділялася в натурі.

Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України ( в редакції, яка діяла на час ухвалення вищезазначених рішень сільської ради), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Враховуючи те, що земельна ділянка, розмір якої визначений у рішеннях сільської ради не виділялася в натурі, також враховуючи відсутність належного експертного висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначити порядок користування земельною ділянкою у судовому порядку не надається можливим, а тому позовні вимоги позивачки в цій частині не можуть бути задоволені.

За таких обставин, доводи апелянта щодо недоведеності вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою є обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині поділу домоволодіння підлягає доповненню щодо визначення переліку робіт, необхідних при поділу та стягнення з позивача на користь відповідача компенсації за зменшення частки, а висновки суду про визначення порядку користування земельною ділянкою не відповідають встановленим обставинам і суперечать нормам цивільного та земельного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому рішення суду в частини визначення порядку користування земельною ділянкою підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового про відмову у задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного, ст. 22 ЗК України ( в ред..1990 р.), керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року в частині поділу будинку доповнити наступним:

Співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провести:

-встановлення перегородок у приміщеннях «1-1», «1-3» та «1-5» загальною площею 25,1 кв.м.;

-закладку дверних прорізів між приміщеннями «1-3» та «1-5» на суму 10403 грн.

Вартість робіт: по 5201,5 грн. для кожного співвласника.

Співвласнику, ОСОБА_4 необхідно виконати роботи:

- по встановленню другого входу (виходу) на суму 11623 грн.

- розбирання перегородки між приміщеннями «1-4» та «1-5»

- встановлення перегородки з прорізу в приміщенні «1-4»

- пробивку дверних прорізів між приміщеннями «1-3» та «1-1», вартість робіт на суму 3184 грн.

Співвласнику, ОСОБА_5, виконати пробивку дверного прорізу між приміщеннями «1-5» та «1-6» в жилому будинку літ. «А», вартість робіт на суму 4372 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за зменшення частки в сумі 10 974 грн..

Це ж рішення суду в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді