Справа № 185/6814/15-ц
Провадження № 2/185/3767/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

за участю секретаря Заверуха О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила суд : усунути їй перешкоди у користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення; зобовязати відповідача надати їй ключі від квартири АДРЕСА_2; зобовязати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні квартирою № 11 будинку № 41 по вул. К.Маркса м. Павлограда; стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що вона є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку. Її право власності зареєстровано у КП Павлоградське МБТІ 11.01.2007 року. Власником іншої 3/4 частини квартири є її рідний брат ОСОБА_2 Рішенням Павлоградського міськрайоннного суду від 29 жовтня 2013 року за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкоду у користуванні власністю встановлено порядок користування спірною квартирою, а саме : виділено ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 10,9 кв.м. балкон 1,6 кв.м.; виділено ОСОБА_2 в користування житлову кімнату площею 14,6 кв.м. житлову кімнату площею 19,9 кв.м. кладову площею 1,3 кв.м. кладову площею 1,3 кв.м., а всього 37,1 кв.м.; в загальному користуванні співвласників залишити приміщення всього площею всього 27,9 кв.м. Дане рішення набрало законної сили 13 березня 2014 року. Однак з серпня 2006 року і до теперішнього часу відповідач перешкоджає їй у доступі до належної їй 1/4 частини квартири. Своїми діями відповідач завдав їй моральної шкоди, оскільки забороняє їй користуватися своєю батьківщиною, вона протягом 10 років в судах за позовами відповідача повинна доводити своє право володіти часткою спадщини. Моральну шкоду оцінює в 5 000 грн.

В судове засідання відповідач належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду справи двічі не зявлявся без поважних причин.

На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач та її представник, кожен окремо підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Вислухавши позивача її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що на підставі свідоцтва про право на обовязкову частку у спадщині ОСОБА_1 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_4. 3/4 частини вказаної квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом..

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю позивачу виділено в користування житлову кімнату площею 10,9 кв.м., кладову площею 1,6 кв.м. балкон площею 0,8 кв.м., а всього 13,3 кв.м. відповідно до належної їй ? частини квартири. (а.с. 5,6)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2013 року залишено без змін. (а.с. 7-9)

Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач перешкоджає їй у доступі належної їй 1/4 частини спірної квартири, вона була вимушена звертатися до Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

26 лютого 2015 року ДІМ Павлоградського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 була розглянута заява ОСОБА_1, по даній заяві проведено перевірку та встановлено, що ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 в квартиру № 11 будинку № 41 м. Павлограда, поміняв замки від вхідних дверей, ключів від яких у ОСОБА_1 немає. (а.с. 10)

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог суд керується положеннями статті 41 Конституції України, якою закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч 4, 5 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організації.

Враховуючи встановлені судом обставини справи суд вважає що позові вимоги стосовно усунення позивачу перешкод у користування 1/4 частиною спірної квартири шляхом вселення; зобовязання відповідача надати їй ключі від спірної квартири та не чинити перешкоди у користуванні квартирою підлягають задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України, згідно якої, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 гривень. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди був визначений судом з урахуванням глибини душевних страждань позивача, позбавлення його певних можливостей їх реалізації. Крім того судом був врахований принцип розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 131, 137, 212, 224, 225 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_5 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_6.

Зобовязати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_5.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 11 в будинку № 41 по вул. К. Маркса в м. Павлограді Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4