Дата документу 24.09.2015
ЄУ № 430/167/14-ц
Провадження №2/420/1369/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

при секретарі Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Станиця Луганська справу за позовом ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому просить зобовязати відповідача здійснити виплату позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу, з розрахунку середньомісячної заробітної плати позивача за період з 05.06.2013 по 22.08.2013.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 21.05.2012 його було звільнено з посади завідуючого ЦКДН, який розташований у с. Плотина. Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області 05.06.2013 позивача поновлено на роботі, в цій частині рішення суду допущено до негайного виконання, однак відповідачем рішення суду було виконано лише 23.08.2013. Таким чином, позивач в період з 05.06.2013 по 22.08.2013 не міг працювати та отримувати заробітну плату.

На виконання ухвали апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 відкрито провадження за даною позовною заявою.

Відповідач у запереченні № 180 від 29.04.2014, наданому Станично-Луганському районному суду Луганської області, просить відмовити у задоволенні вимог позивача, посилаючись на те, що на час прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі на посаді завідуючого Плотнинським сільським клубом працював ОСОБА_2, який з 20.05.2013 знаходився у лікарні, а тому відповідач не мав право його звільняти в період його тимчасової втрати працездатності.

Дана справа на виконання вимог Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 передана зі Станично-Луганського районного суду Луганської області до Новопсковського районного суду Луганської області.

Справа прийнята до провадження Новопсковського районного суду Луганської області та призначена до розгляду.

У судове засідання сторони не прибули, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені.

Позивач у заяві від 07.09.2015 просить справу розглянути без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у заяві № 170 від 17.08.2015 також просить справу розглянути без участі свого представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.

Суд, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

21.05.2012 головою Вільхівської сільської ради винесено наказ № 22-к про звільнення позивача з посади завідуючого ЦКДН, розташованого у с. Плотина.

Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 05.06.2013 задоволено позов ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради, скасовано наказ № 22-к від 21.05.2012 голови Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючого клубом Центру культурного дозвілля населення у с. Плотина; поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого клубом Центру культурного дозвілля населення у с. Плотіна, стягнуто з Вільхівської сільської ради на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.05.2012 по 05.06.2013 у сумі 17356,70 грн.

Дане рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення на його користь заробітної плати за один місяць допущеного до негайного виконання.

Рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області залишено без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 29.08.2013, а тому набрало законної сили.

Розпорядженням Вільхівської сільської ради № 20-к від 09.08.2013 поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого Плотинським сільським клубом та зазначено, що до роботи слід приступити 14.08.2013.

У листі № 564 від 09.08.2013 сільський голова Вільхівської сільської ради зазначила про необхідність прибути позивачу до підприємства відповідача для поновлення на праці 14.08.2013.

Повідомленням № 569 від 14.08.2013 зазначено, що ОСОБА_1 з 14.08.2013 поновлений на роботі на посаді завідуючого Плотинським сільським клубом та зазначено про необхідність прибути 19.08.2013 до Вільхівської сільської ради для ознайомлення з розпорядженням та виконання своїх зобовязань.

Позивач 20.08.2013 звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив, що повідомлення від 14.08.2013 позивач отримав лише 20.08.2013, а тому зявитися до відповідача 19.08.2013 він не зможе.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач своєчасно рішення Станично-Луганського районного суду від 05.06.2013 не виконав, чим порушив вимоги чинного трудового законодавства України.

Таким чином, у позивача був вимушений прогул з 05.06.2013.

Судом не приймаються доводи відповідача про те, що на час прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі, на посаді завідуючого Плотнинським сільським клубом працював ОСОБА_2, який з 20.05.2013 знаходився у лікарні, а тому відповідач не мав право його звільняти в період його тимчасової втрати працездатності, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 7 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Норма, передбачена ч. 7 ст. 235 КЗпП, є імперативною, а тому є обовязковою для виконання і зволікання по виконанню таких рішень не допускаються взагалі, а тому відповідач порушив права позивача, внаслідок чого позивач не приступив до роботи і не отримав за цей період заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом враховано, що позивач просить зобовязати відповідача здійснити виплату позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу за період з 05.06.2013 по 22.08.2013.

В той же час доведеним періодом вимушеного прогулу є з 05.06.2013 по 14.08.2013 з огляду на таке.

Розпорядженням Вільхівської сільської ради № 20-к від 09.08.2013 поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого Плотинським сільським клубом та зазначено, що до роботи слід приступити 14.08.2013.

У листі № 564 від 09.08.2013 сільський голова Вільхівської сільської ради зазначила про необхідність прибути позивачу до підприємства відповідача для поновлення на праці 14.08.2013.

Повідомленням № 569 від 14.08.2013 зазначено, що ОСОБА_1 з 14.08.2013 поновлений на роботі на посаді завідуючого Плотинським сільським клубом та зазначено про необхідність прибути 19.08.2013 до Вільхівської сільської ради для ознайомлення з розпорядженням та виконання своїх зобовязань.

Позивач 20.08.2013 звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив, що повідомлення від 14.08.2013 позивач отримав лише 20.08.2013, а тому зявитися до відповідача 19.08.2013 він не зможе.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач дійсно отримав це повідомлення лише 20.08.2013, крім того, позивачем надано копію трудової книжки, з якої вбачається, що 09.08.2013 внесено запис про поновлення на роботі згідно розпорядження № 20-к від 09.08.2013.

Як зазначено вище, розпорядженням Вільхівської сільської ради № 20-к від 09.08.2013 поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого Плотинським сільським клубом та зазначено, що до роботи слід приступити 14.08.2013.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таке саме правило визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Оскільки позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні, нові докази в обґрунтування своїх позовних вимог не надав, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поновлений на роботі 14.08.2013, доказів, що позивач не приступив до роботи з 22.08.2013 і що йому за період з 114.08.2013 по 22.08.2013 не сплачувалась заробітна плата не надав, тому обґрунтованим періодом вимушеного прогулу є з 05.06.2013 по 14.08.2013 включно.

Відповідно до ч. 3 п. 2 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

В матеріалах справи відсутня довідка про розмір заробітної плати позивача за необхідний період, надана довідка про середньомісячну заробітну плату за лютий березень 2014 року судом не приймається, оскільки розмір заробітної плати вказаний за 2014 рік, що суперечить вимогам зазначеної вище Постанови КМУ.

Згідно ухвали суду апеляційної інстанції Луганської області від 06.03.2014 (а.с. 69) така довідка позивачем не надана.

Таким чином, для розрахунку суми середньомісячної заробітної плати суд бере до уваги розмір середньомісячної заробітної плати, зазначений у рішенні Станично-Луганського районного суду Луганської області, що кореспондується з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом у рішенні від 05.06.2013 було встановлено, що середньоденна заробітна плата на день у позивача склала 77,38 грн. Період з 05.06.2013 по 14.08.2013 включно складає 50 робочих днів, що становить 3869 грн.

За таких обставин, з підстав викладених вище позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити виплату позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу в період з 05.06.2013 по 14.08.2013 слід задовольнити.

У задоволенні вимог позивача про зобовязання відповідача здійснити виплату позивачу грошових коштів за час вимушеного прогулу в період з 15.08.2013 по 22.08.2013 слід відмовити у звязку з недоведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району, , на користь ОСОБА_1 грошові кошти за час вимушеного прогулу в період з 05.06.2013 по 14.08.2013 у сумі 3869 грн.

Стягнути з Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району, , на користь держави судовий збір у розмірі 217,50 гривень.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Станично-Луганського району про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу за період з 15.08.2013 по 22.08.2013 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко