АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що виданий 08.05.2015 виконавчий лист Солом'янським районним судом м. Києва на підставі заочного рішення Солом'янським районним судом м. Києва від 22.04.2015 не підлягає виконанню, оскільки на вказане заочне рішення ним подана апеляційна скарга.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що виконавчий лист не може підлягати виконанню, якщо його помилково видано на виконання рішення, яке не набрало законної сили.

Просив ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року скасувати та постановити нову якою визнати виконавчий лист листа таким, що не підлягає виконанню.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відхилити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 суму позики в розмірі 33 000, 00 грн., суму процентів за користування позикою в розмірі 19 000,00 грн., та інфляційні витрати у розмірі 9 399,58 грн. та 2 435,00 грн. витрат на правову допомогу. Вказане рішення було отримано відповідачем 12.05.2015.

08.05.2015 на виконання вищевказаного рішення судом було видано виконавчий лист № 760/449/15-ц.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З вимог зазначеної вище статті слідує, що суд може:

1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі;

2) визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, стаття 369 ЦПК України містить виключний перелік підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме: видача виконавчого листа помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню зазначені в заяві, а саме не набрання рішенням, на підставі якого видано виконавчий лист, законної сили, не відповідають ст. 369 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам закону.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції на час вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що на час видачі виконавчого листа 08.05.2015, рішення на підставі, якого виконавчий лист видавався не було оскаржене сторонами чи скасоване.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу здодержанням вимог закону, на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/449/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9974/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.