Справа №705/5665/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка за життя залишила заповіт від 22 січня 2009 року, яким заповіла позивачу земельну ділянку, що знаходиться в межах Ладижинської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На сьогодні цей заповіт не змінено і не скасовано. В строк протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 №543/2010, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом. Постановою Звенигородської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1668/02-31 від 23 вересня 2015 року підтверджується факт звернення позивача з заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 Цією ж постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,9060 га., яка знаходиться в межах Ладижинської сільської ради цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер НОМЕР_1, державний акт право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 у зв'язку з відсутністю даних у Державному земельному кадастрі Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області. Через відсутність даних у Державному земельному кадастрі Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 на земельну ділянку позивач не змогла офіційно у нотаріуса оформити право власності в порядку спадкування на вищенаведену земельну ділянку як спадкоємець за заповітом. На сьогодні позивачем, як спадкоємцем за заповітом, отриманий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної вище земельної ділянки № 14-28-0.3-4140/2-15 від 28.04.2015 року, яка належала на момент смерті ОСОБА_2 Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної вище земельної ділянки її вартість становить 139 504 грн. 33 коп. Оскільки, позивач позбавлена можливості в органах нотаріату належним чином оформити її спадкові права, змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 10.11.2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області.

Позивач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просила справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача - Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову ОСОБА_1, а справу просять слухати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 21 липня 2010 року - а.с 5).

ОСОБА_1 звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №543/2010, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю даних у Державному земельному кадастрі Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, оскільки нотаріусу не надано необхідних для оформлення в нотаріальній конторі документів, а саме - витягу з Державного земельного кадастру та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 4).

На сьогодні ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, отриманий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної вище земельної ділянки № 14-28-0.3-4140/2-15 від 28.04.2015 року, яка належала на момент смерті ОСОБА_2 Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної вище земельної ділянки її вартість становить 139 504 грн. 33 коп. (а.с. 6).

З копії матеріалів спадкової справи, та з доданих до неї документів слідує, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2. В матеріалах спадкової справи міститься заява від імені ОСОБА_1 про прийняття спадщини померлої ОСОБА_2, яка була адресована до Звенигородській державній нотаріальній конторі.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 3,9060 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в межах Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та була передана спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Уманської райдержадміністрації №282 від 27.10.2003 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В. Мазуренко