Справа №295/3594/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів Андрушко І.С., Содель А.С., Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона, будучи наймачем квартири АДРЕСА_1, проживає в ній разом із своєю дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У квартирі зареєстрований відповідач із своєю дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За період з 2011 року вона самостійно сплатила кошти за житлово-комунальні послуги на суму 15437,79 грн. і вважає, що половину цих коштів відповідач має їй сплатити в порядку регресу, так як зобовязаний сплачувати кошти за ці послуги, однак відмовляється сплатити їх у добровільному порядку. Тому просить стягнути з нього на свою користь 7718,89 грн., що є половиною грошових коштів, сплачених нею за житлово-комунальні послуги.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме на суму 1148,51 грн., пояснивши, що до кінця жовтня 2011 року він проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3. До вересня 2012 року за житлово-комунальні послуги сплачував він та його брат ОСОБА_5, який 14.03.2012 року помер. Після смерті брата він деякий час надавав позивачу кошти на оплату житлово-комунальних послуг, але випадково дізнався про те, що нею кошти не були сплачені, внаслідок чого утворилася заборгованість. У серпні 2012 року позивач стала наймачем квартири та не заперечував проти того, що з вересня 2012 року позивач самостійно сплачувала кошти за житлово-комунальні послуги. З листопада 2011 року йому було списано нараховані кошти за послуги з водопостачання та водовідведення на суму 1481,85 грн., а також за природній газ на суму 667,57 грн. За період з серпня 2012 року по травень 2014 року він сплатив кошти житлово-комунальні послуги на суму 3774,73 грн.

Суд, заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги.

Частиною 1 ст. 544 ЦК України визначено, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 з 25.04.1997 року по 01.12.2011 року було зареєстровано 4 особи - позивач, відповідач, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6, з 01.12.2011 року по 14.03.2012 року було зареєстровано 3 особи - позивач, відповідач та ОСОБА_5, з 14.03.2012 року по 05.06.2013 року було зареєстровано 2 особи позивач та відповідач, з 05.06.2013 року по 31.10.2013 року було зареєстровано 3 особи позивач, відповідач та його малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а 31.10.2013 року по 20.05.2014 року було зареєстровано 4 особи позивач та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач та його малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідками КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради від 20.05.2014 року (а.с. 59-63).

Із визнаних сторонами обставин суд встановив, що наймачем квартири АДРЕСА_1, на яку були оформлені особові рахунки по сплаті житлово-комунальних послуг була раніше ОСОБА_7, яка є сестрою відповідача та ОСОБА_5, померлого 14.03.2012 року (а.с. 42), дочкою якого є позивач.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.08.2012 року № 338 «Про зміни договорів найму жилих приміщень» внесено зміни в договори найму жилих приміщень та позивачу відкрито особовий рахунок на дану квартиру, що складається з 4 кімнат, жилою площею 52,62 кв. м, у звязку зі смертю наймача ОСОБА_5, на якого був відкритий особовий рахунок (а.с. 46). Отже, із серпня 2012 року позивач є наймачем вказаної квартири.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 30.07.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 03.11.2014 року (а.с. 95-97), змінено договір найму квартири АДРЕСА_1 та зобовязано КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради укласти з ОСОБА_2 окремий договір найму спірного житла, відкривши окремий особовий рахунок на житлову площу, яку він буде займати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було надано до суду квитанції про сплату коштів за житлово-комунальні послуги з 01.01.2011 року по 01.09.2013 року (а.с. 112-133). Втім на більшості з них (до вересня 2012 року) платником коштів зазначена ОСОБА_7, чим спростовуються посилання позивача на те, що саме нею сплачувались кошти за житлово-комунальні послуги за весь період із січня 2011 року по вересень 2013 року.

У судовому засіданні відповідач визнавав ту обставину, що ОСОБА_7 у 90-х роках виїхала на проживання до Російської Федерації. Однак така обставина не може бути достатнім та переконливим доказом того, що, починаючи з 2011 року, кошти сплачувалися лише позивачем. При цьому відповідач стверджував, що до смерті брата ОСОБА_5 у березні 2012 року він разом із ним сплачував кошти за послуги, а потім до вересня 2012 року за житлово-комунальні послуги сплачував він, а не позивач.

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приймає до уваги як докази, які підтверджують сплату позивачем коштів за житлово-комунальні послуги, квитанції, платником у яких зазначено позивача.

Згідно наданих відповідачем та на ухвалу суду про витребування доказів документів ПАТ «Житомиргаз» та КП «Житомирводоканал» (а.с. 88, 89, 109, 145, 149-158) за зверненням відповідача та у звязку із зміною кількості мешканців у квартирі АДРЕСА_1 йому було знято нарахування за спожитий природній газ у сумі 667,57 грн. за період з 10.11.2011 року по 31.05.2014 року, а також за послуги з водопостачання та водовідведення знято нарахування з 01.03.2012 року по 30.04.2014 року в сумі 1481,85 грн.

За наведених обставин, а також оскільки з відповідача знято нарахування за спожитий природній газ та за послуги з водопостачання та водовідведення, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів у порядку регресу, сплачених нею за житлово-комунальні послуги, на суму 1606,26 грн., а саме 512,85 грн. за послуги з теплопостачання та 1093,41 грн. за утримання будинку та прибудинкової території.

На підтвердження оплати позивачем коштів за послуги з теплопостачання суд бере до уваги квитанції на суму 325,70 грн. за лютий 2013 року, 100,00 грн. за травень 2013 року, 250,00 грн. за липень 2013 року (а.с. 115), на суму 150,00 грн. за березень 2013 року (а.с. 116), на суму 200,00 грн. за червень 2013 року (а.с. 117), що в загальній сумі становить 1025,70 грн.

Окрім того, згідно квитанцій на суму 325,70 грн. за лютий 2013 року, на суму 330,00 грн. за червень 2013 року (а.с. 117), на суму 484,42 грн. за серпень 2012 року, на суму 476,02 грн. за березень 2013 року (а.с. 126), на суму 200,00 грн. за травень 2013 року, на суму 370,68 грн. за липень 2013 року (а.с. 127) позивачем оплачено за послуги з утримання будинку та прибудинкової території кошти в загальній сумі 2186,82 грн.

Аналіз досліджених судом доказів та встановлених обставин дає підстави для висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, яка виконала солідарний із ним обовязок щодо сплати коштів за житлово-комунальні послуги на суму 3212,52 грн. та має право на зворотну до нього вимогу на половину цієї суми, що становить 1606,26 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 64, 68 ЖК України, ст. 544 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1606,23 грн. у порядку регресу, сплачених за житлово-комунальні послуги, та 243,60 грн. судового збору, а всього 1849,83 грн. (одна тисяча вісімсот сорок девять гривень вісімдесят три копійки).

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова