Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Павліченка С.В.,

при секретарі - Маринець Д.М.,

з участю - ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідач у ІНФОРМАЦІЯ_1 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем по вул. Собранецькій в м. Ужгороді, Закарпатської області вчинив наїзд на її батька ОСОБА_4, після чого залишив місце події, не надавши допомогу і від отриманих тілесних ушкоджень її батько помер того ж дня.

Неправомірними діями ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода і просила стягнути з відповідача на її користь 68141 грн. в рахунок її відшкодування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. завданої моральної шкоди, а в решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 керуючи транспортними засобами, вчинив наїзд на пішохода, батька ОСОБА_1, не зупинився на місці пригоди та не надав йому допомогу, однак останній перебував у небезпечному для життя стані, а з метою уникнення відповідальності продовжив рух, свідомо залишивши без допомоги у небезпечному для життя стані ОСОБА_4, який від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи обставини події, що відповідач вчинив наїзд на пішохода, нехтуючи моральними і правовими нормами, не зупинився на місці пригоди та не надав допомогу ОСОБА_4, який перебував у небезпечному для життя стані і з метою уникнення від кримінальної відповідальності продовжив рух та завідомо залишив без допомоги у небезпечному стані для життя травмованого, після чого переховувався до моменту встановлення його місця перебування та затримання працівниками міліції.

Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в глибині душевних стражданнях в зв'язку із втратою рідного батька їх тривалістю на протязі років і погіршення здоров'я, порушений звичайний спосіб життя, нормальні життєві зв'язки, докладання зусилля для виявлення та законного покарання особи - водія транспортного засобу, і те, що ОСОБА_2 в добровільному порядку не відшкодував заподіяні збитки в їх сукупності з врахуванням характеру порушення прав позивача, виходячи із засад розумності та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у 60000 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки розмір моральної шкоди стягнутий судом у розмірі 5000 грн. з врахуванням обставин справи та доказами, які містяться в матеріалах справи є заниженим, у відповідності до п. 1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 березня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60000 грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.