АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:661/3160/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Матвєєва Н.В. Номер провадження 22ц/791/2753/15 Доповідач - Іванова І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Полікарпової О.М., Базіль Л.В.,

при секретарі- Прушинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця»

на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року

по справі за позовом Вільної профспілки медичних працівників України в інтересах ОСОБА_2 до Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця» про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Вільна профспілка медичних працівників України звернулась до суду в інтересах ОСОБА_3 з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що остання працює молодшою медсестрою денного стаціонару закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська зілізниця» у м.Таврійськ Херсонської області. Умови її праці передбачають роботу на ставку заробітної плати доплату за роботу з дезінфікуючими засобами.

Також зазначила, що в період квітня-липня 2015р. заробітна плата ОСОБА_2, згідно розрахункових листів становить 8156,76 грн.

Оскільки, відповідач не виплачує ОСОБА_3 заробітну плату за період з квітня по липень 2015 року чим порушує ст.ст. 21,97,121 КЗпП України, а також те, що заробітна плата є єдиними джерелом існування її родини, в зв'язку з чим вона зазнала моральних страждань, а саме: безсоння, знервованість, втратила нормальні життєві зв'язки через що витрачала додаткові зусилля для організації свого життя, брала гроші в борг для купівлі їжі, оплати комунальних послуг, а тому позивач просив стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату у сумі 8157, 76 грн., та моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено з Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 5627,70 грн., з яких утримані податки та інші обов'язкові платежі, а також стягнено моральну шкоду в сумі 500 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 487, 20 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з Державним закладом «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська зілізниця», де працює молодшою медичною сестрою в поліклінічному відділенні вказаного державного закладу в м. Таврійськ Херсонської області.

Згідно довідки про доходи наданої відповідачем заборгована заробітна плата ОСОБА_2 становить 5627,70 грн.(а.с.18)

Відповідно розрахункових листів за квітень, травень, червень 2015 року ОСОБА_2 було нарахована заробітна плата в сумі 5261, 96 грн., проте вона не була виплачена.(а.с.2)

Заслухавши доповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у відповідача коштів не є підставою для невиплати заробітної плати.

Такого висновку суд дійшов обґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата заробітної плати останній є порушенням її конституційних та трудових прав, факт вказаного порушення вбачається із довідки про доходи , та не заперечувалося відповідачем.

Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.031995 року № 4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено права ОСОБА_2, які полягають у тривалій невиплаті заробітної плати (квітень-червень 2015 р.), що є грубим порушенням трудового законодавства і призвело до моральних страждань.

ОСОБА_1 апелянта про недоведеність спричинення моральної шкоди позивачці є безпідставним, оскільки, як вказано в рішенні суду, неотримання зарплати тривалий час приводить до нервування, потребує додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, ст.308,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Херсон Державного підприємства «Одеська залізниця» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :