справа №619/3594/15-ц
провадження №2/619/1646/15
05 жовтня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила усунути перешкоди в користуванні належною на праві власності АДРЕСА_1 Дергачівського району Харківської області, визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1. В обґрунтування позову позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності її дочці ОСОБА_5, що вбачається з копії договору дарування від 29.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу №2133. На час укладання зазначеного договору дарування її дочка ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_4 Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано 30.05.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис №32., що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 17.09.2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з ОСОБА_5 Таким чином, АДРЕСА_3 була особистою приватною власністю ОСОБА_5 21 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_5 було укладено договір дарування зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного округу №2002. Таким чином, на теперішній час зазначена квартира належить ОСОБА_3 на праві особистої власності. 30 липня 2014 року відповідач ОСОБА_4 добровільно покинув спірну квартиру та переїхав до своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4, де проживає там по теперішній час. Зазначена квартира належить матері відповідача на праві спільної сумісної власності. В спірній квартирі не залишилось належних речей, він забрав їх коли виїздив зі спірної квартири. З моменту виїзду з квартири відповідач ОСОБА_4 жодного разу до квартири не приїздив, житлово-комунальні платежі не сплачує. На теперішній час в цій квартирі постійно проживає ОСОБА_3 та її чоловік - ОСОБА_8, тобто ця квартира необхідна для проживання її сім'ї.
У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду та копії відповідних документів. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка про виклик до суду була вручена 14.09.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, справу просила розглядати у її відсутність.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно договору дарування квартири від 21.10.2014 року, ОСОБА_5 - дарувальник, а ОСОБА_3 - обдаровувана, дарувальник передає обдаровуваному безоплатно в дар квартиру за адресою: АДРЕСА_5.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ МВС України в Харківській області від 09.09.2015 року, ОСОБА_4, зареєстрований в Харківській області Дерачівському районі АДРЕСА_6.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.1 ст.156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.3 ст.156 ЖК УРСР, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 фактично не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_7, будь-яким чином вказаним жилим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, кореспонденція на його ім'я за даною адресою не надходить.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартири АДРЕСА_1, та визнати ОСОБА_4, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Є.А. Болибок