Номер провадження: 22-ц/785/2717/15 Головуючий у першій інстанції Рудніцький В. А.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Бабія А.Д.

при секретарі - Швець В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою прокурора Комінтернівського району Одеської області Заперченка Віталія Сергійовича, який діє в інтересах держави в особі Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівської районної ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради до ОСОБА_4 про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва, стягнення судового збору, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 (діючої в інтересах ОСОБА_4) на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, -

встановила:

У березні 2013 року Прокурор Комінтернівського району Одеської області Заперченко B.C., діючи в інтересах держави в особі Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівської районної ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути втрати сільськогосподарського виробництва, та покласти на відповідача судовий збір.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року, рішення судів попередніх інстанцій скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції'.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівського району Одеської області підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з наступних підстав:

13 грудня 2003 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 27 жовтня 2003 року отримала у власність земельну ділянку, площею 4,21 га, яка розташована на території' Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2008 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_4, визнано за нею право власності на цю ж саму земельну ділянку, площею 4,21 га, однак з цільовим призначенням "для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничо- складської бази".

20 травня 2008 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 4,21 га, цільове призначення для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничо- складської бази".

Розмір втрат сільськогосподарського виробництва розрахований ДП "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", і становить 401 165,00 грн.

Оскільки земельна ділянка була фактично вилучена з сільськогосподарського обігу шляхом зміни цільового призначення земельної ділянки, прокурор, посилаючись на вищевказані обставини, та на положення ст. ст. 1216, 1231 ЦК України, ст. ст 207. 209 ЗК України, ст. 59 Бюджетного кодексу України, просив суд позов задовольнити.

Представники Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області в судовому засіданні погодився з думкою прокурора.

Представники Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівської районної ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради подали заяви про розгляд справи у свою відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову, послалась на те, що фактично не відбулося вилучення (викуп) земельної ділянки в розумінні ч. 2 ст. 207 ЗК України, чинне законодавство не передбачає відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельних ділянок приватної форми власності, розрахунок втрат визначений із порушенням діючого законодавства.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року позов Прокурора Комінтернівського району Одеської області Заперченка В.С. - задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_4 вартість втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 401 165,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати по оплаті судового збору в сумі 3 441,00 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах скарги і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 грудня 2003 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 27 жовтня 2003 року отримала у власність земельну ділянку, площею 4,21 га, яка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2008 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_4, визнано за нею право власності на цю ж саму земельну ділянку, площею 4,21 га, однак з цільовим призначенням "для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничо-складської бази".

20.05.2008 року за ОСОБА_4 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0202 цільове призначення "для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничо-складської бази", що встановлено судом зі змісту Державного акту серії ЯЖ № 301134, виданого 20.05.2008 року відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, реєстраційний номер 08.

Згідно ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єкта природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку. що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.

В силу положення статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Статтею 23 ЗК України закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення.

Законодавцем визначено, що втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України (ч. 1 ст. 209 ЗК України).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року у позові Прокурора Комінтернівського району Одеської області Заперченка В.С. відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову попередні суди виходили з того ОСОБА_4 отримала у власність земельну ділянку площею 4,21 га з цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничо-складської бази. Атому вилучення земельної ділянки, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка належить ОСОБА_4 на праві власності, з сільськогосподарське призначення в розумінні ст. 22 ЗК України не відбулося, у зв'язку з тим у відповідача відсутній обов'язок відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва.

Однак ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року скасовані. (а.с.171-173)

Скасовуючи рішення суддів попередніх інстанцій колегія суддів вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ послався на ст. 207 ЗК України де зазначено, що втрати сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв'язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв'язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон.

Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету міністрів України від 17 листопада 19997 року № 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" регулюється порядок втрат, які розраховуються на підставі затверджених нормативів.

На виконання зазначених нормативно-правових актів ДП "Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою" здійснено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва внаслідок вилучення спірної земельної ділянки сільськогосподарського обігу, який складає 401 165,00 грн.(а.с. 83-85).

За таких обставин колегія суддів вважала, що ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд (а.с. 171-173).

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Посилаючись на вищевикладені обставини суд першої інстанції вважав, що вимоги прокурора є обґрунтованими, заснованими на законі, і підлягають задоволенню.

Оскільки вартість втрат сільськогосподарського виробництва, пов'язаних зі зміною цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_4, складає 401 165,00 грн., що підтверджується розрахунком від 26.09.2008 року, та, додатково, 16.07.2013 року, проведеним державним підприємством "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", то суд першої інстанції обґрунтовано вважав необхідним стягнути саме цю суму. (а.с. 16-17, 62-63).

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 (діючої в інтересах ОСОБА_4) - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою прокурора Комінтернівського району Одеської області Заперченка Віталія Сергійовича, який діє в інтересах держави в особі Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комінтернівської районної ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради до ОСОБА_4 про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва, стягнення судового збору - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: О.А. Ступаков

А.П. Бабій