УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015

03.12.2015 року Московський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним скасування результатів електронних торгів, та визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Московського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним скасування результатів електронних торгів, та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

До суду надійшли письмові клопотання позивача про забезпечення позову шляхом надання відстрочки та зупинення примусового провадження виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2015 року про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 з житлового будинку №37 розташованого по вул. Істомінська у м Харкові без надання іншого житлового приміщення (виконавчий лист №643/3479/15-ц від 19.10.2015 року), зупинення виконавчого провадження ВП №49070111 на строк до ухвалення та набрання законної сили рішенням по даній справі та клопотання про накладення арешту на будинок №37 по вул. Істомінська в м. Харкові.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовами ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у частині 1 статті 152 ЦПК України перелік видів забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Крім того, у силу статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом зупинення його виконання можливе лише в порядку, передбаченому законом (наприклад, шляхом скасування рішення, зупинення виконання касаційним судом за частиною першою статті 328 ЦПК), а не ухвалою суду про забезпечення іншого позову.

Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок з надвірними будівлями №37 по вул. Істомінська в м. Харкові, в іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 169, 197 ч.2, 209 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок № 37 по вул. Істомінській у м. Харкові.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою м. Харків. вул, Істомінскька, 37, який належить на праві спільної часткової приватної власності по 1/2 частині ОСОБА_4 Борисовичута ОСОБА_5, шляхом заборони його відчуження.

Відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом надання відстрочки та зупинення примусового провадження виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2015 року про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 з житлового будинку №37 розташованого по вул. Істомінська, у м Харкові без надання іншого житлового приміщення (виконавчий лист №643/3479/15-ц від 19.10.2015 року), зупинення виконавчого провадження ВП №49070111 на строк до ухвалення та набрання законної сили рішенням по справі 643/7513/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування результатів торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями розташованого за адресою: м.Харків, вул.. Істомінська, 37.,

Копію ухвали для виконання направити до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції..

Ухвала підлягає негайному виконанню, набирає законної сили з моменту її винесення, одночасно є виконавчим документом

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 5-ти з моменту її винесення, а особою, що не була присутньою при її винесенні, протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Марченко О.М.