ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3501/15-ц
Провадження № 2/210/1680/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.
за участю секретаря Куксенко О.В.
за участю сторін не зявилися
третьої особи не зявилася
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Дзержинський районний відділ в місті ОСОБА_1 Ріг про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в :
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником жилого будинку, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Красносільська, б. 13 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку. ОСОБА_2 того в даному будинку на реєстраційному обліку знаходиться ОСОБА_4 З жовтня 2013 року Відповідач не проживає в житловому будинку, не сплачує комунальні платежі. Враховуючи те, що ОСОБА_3 без поважних причин тривалий час, не мешкає у вищезазначеному будинку, позивач просить визнати її особою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивач не був присутній, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа в судовому засіданні не була присутньою, про дату та місце розгляду повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач у судовому засіданні не була присутньою, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованою в установленому порядку адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з відміткою у звязку з закінченням строку зберігання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню..
Судом встановлено, що відповідно до довідки б/н від 06.08.2015р. за адресою м. Кривий Ріг, вул. Красносільська, б. 13, зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
Власником жилого будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії АЕК № 300863 від 17.05.2002 р. (а.с.10).
З акту від 05.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 не мешкає в будинку 13 по вул. Красносільська , в м. Кривий Ріг з жовтня 2013 року (а.с.8).
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право користування житловим приміщенням зберігається за відсутнім наймачем понад шість місяців у випадках, прямо передбачених діючим законодавством.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Таким чином відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірному будинку, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не зверталася, обовязки по сплаті комунальних послуг не несе. Поважні причини відсутності відповідача в спірному будинку понад встановлені строки судом не встановлено.
У зв'язку з наведеним, суд вважає, що дійсно відповідач ОСОБА_3 не мешкає в будинку 13 по вул. Красносільській, в м. Кривий Ріг, більше шести місяців без поважної причини, при цьому є зареєстрованою в ньому, чим чинить перешкоди у поліпшенні житлових умов, крім того накопичується заборгованість за житлові послуги, тому суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право на користування даним будинком.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останніх з реєстрації в цьому приміщенні.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 229, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88 ч.1, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 29, 30, 41, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Дзержинський районний відділ в місті ОСОБА_1 Ріг про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 13 по вул. Красносільській, в м. Кривий Ріг.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Чайкіна