Провадження № 2/389/577/15
ЄУН № 389/2569/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Красіловській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KGZNGK01580009 від 13.05.2008 року у розмірі 50 883,41 дол. США.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач позов визнав частково. Не заперечив проти обставин неналежного ним виконання зобовязань за кредитним договором. Просив застосувати позовну давність або принаймні зменшити розмір неустойки, вказуючи на тяжке матеріальне становище.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № KGZNGK01580009, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на строк до 13 травня 2018 року у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 29 105 дол. США, з яких 25000 дол. США на придбання нерухомості, 750 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, 125 дол. США на особисте страхування, 3050 дол. США на сплату страхових платежів, під 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів. Період сплати встановлено з 5 по 10 число кожного місяця.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 8.1 кредитного договору, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 492,26 дол. США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором.

Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.01.2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором станом на 01.07.2011 року у розмірі 32 299,65 дол. США, що в еквіваленті склало 257 428 грн.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Згідно розрахунку, представленого банком, станом на 25.06.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 50 883,40 дол. США, з яких: 11 011,60 дол. США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3027,78 дол. США заборгованість за комісією, 34 409,76 дол. США заборгованість за пенею, 1180 дол. США штраф (фіксована частина), 2422,46 дол. США штраф (процентна складова).

В пункті 5.5 кредитного договору, сторонами домовлено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки встановлюються тривалістю 5 років.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст.264 ЦК України).

Розрахунок заборгованості та виписка по рахунку відповідача свідчать про переривання строку позовної давності шляхом вчинення відповідачем дій протягом останніх пяти років, що свідчать про визнання боргу при сплаті відповідних платежів особисто, хоча останнім часом утримання і відбувалось у примусовому порядку. Крім того, перебіг позовної давності, встановленої сторонами по всім видам зобовязань тривалістю пять років, також було перервано зверненням банком до суду, рішенням якого від 26.01.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає безпідставними доводи відповідача про сплив позовної давності.

Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції дії договору. Кредитний договір є дійсним, його умови погоджені сторонами і є обовязковими для виконання ними.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 13 травня 2008 року щодо повернення кредиту, вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 11 011,60 доларів США та заборгованості за комісією в сумі 3027,78 доларів США, що загалом складає 14 039,38 доларів США, є обґрунтованими та доведеними.

Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статтями 526, 527 і 530, 1054 ЦК України. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п. 8.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прос рочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п. 6.4 кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України є, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Як свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який не спростований відповідачем, заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить станом на 25.06. 2015 року 34 409,76 доларів США, штраф (фіксована частина) - 11,80 доларів США та штраф (процентна складова) 2422,46 доларів США, тобто всього розмір неустойки складає 36 844,02 доларів США. Борг за відсотками та комісією становить 14 039,38 доларів США.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що розмір пені є значно завищеним, неспівмірним із основною заборгованістю по кредиту, що суперечить принципам справедливості та добросовісності та є підставою для зменшення пені.

Оскільки розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.3 ст.551 ЦК України.

Враховуючи те, що розмір заборгованості по кредиту (борг по відсоткам та комісії) становить 14 039,38 доларів США, крім пені відповідач за умовами договору сплачує, штраф, враховуючи те, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, суд вважає, що загальний розмір неустойки (пені та штрафів) підлягає зменшенню до розміру основної заборгованості 14 039,38 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14.

Станом на день ухвалення рішення 14 грудня 2015 року, за даними НБУ офіційний курс становить 23,86 грн. за 1 долар США.

Як свідчать матеріали справи правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, банк має ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором від 13.05.2008 року, яка визначена станом на 25.06.2015 року, з урахуванням зменшення неустойки, а саме в сумі 28 078,76 доларів США, що еквівалентно 669 959 грн.21 коп.

У разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 39 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10).

Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову у повному обсязі, а саме судовий збір у розмірі 3654 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 078,76 доларів США, що еквівалентно 669 959,21 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова