Провадження №22-ц/784/2452/15
Провадження № 22ц/784/2452/15 Головуючий в 1 інстанції - Сухаревич З.М.
Категорія: 5 Доповідач - Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Крамаренко Т.В., Кутової Т.З.,

За участю секретаря: Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, припинення права власності на частку майна,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, припинення права власності на частку майна.

В позовній заяві зазначав, що йому та відповідачам належить на праві власності по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3 виникли суперечки з приводу користування квартирою, а тому користуватися своєю власністю він не може. Позивач пропонував відповідачам викупити його частку, але вони відмовились, посилаючись на завищення позивачем вартості його частки.

Посилаючись на те, що відповідачами порушуються його права, просив згідно з уточненими вимогами стягнути з них грошову компенсацію вартості 1/4 частки спірної квартири, а саме, по 48022,42 грн. з кожного, припинити його право часткової власності, а також стягнути судові витрати по 2817,25 грн. з кожного.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову у зв'язку з неповним дослідженням обставин справи, невірною оцінкою судом зібраних доказів, порушенням вимог діючого законодавства.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5є співвласниками квартири АДРЕСА_1, ? частка в якій належить позивачеві.

Згідно із висновком будівельно-технічної експертизи № 137-138 від 10.04.2015 року виділ позивачеві ? частки квартири неможливий

Ринкова власність квартири складає 576269 грн., вартість ? частки, відповідно, - 144067.25 грн.

Відповідачки та їх представник в суді заперечували проти задоволення позову, пояснювали, що судовим рішенням було встановлено порядок користування спірною квартирою, вони не перешкоджають позивачеві користуватись нею. Позивач добровільно виселився з квартири, проживає в іншому місці, його кімната замкнена.

Також пояснили, що вони не проти сплатити позивачу грошову компенсацію вартості ? частки квартири, проте у зв'язку із скрутним матеріальним становищем позбавлені можливості її виплатити.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників.

Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При вирішенні спору суд першої інстанції враховував не тільки вищезазначене, і й загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

Суд встановив, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2009 року, зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області, за позовом ОСОБА_1 було визначено порядок користування квартирою № 24 по вул. по вул. Червоних Майовщиків, 13 в м. Миколаєві, що, на думку суду, не виключає можливості користування нею позивачем.

Крім того суд встановив, що реалізація позивачем права на отримання грошової компенсації вартості його частки в квартирі порушить права відповідачок, оскільки вони не в змозі сплатити йому цю компенсацію.

Згідно із наявними в матеріалах справи доказами ОСОБА_5 не працює, отримує допомогу по вагітності та пологах у сумі 810 грн. щомісячно; середня заробітна плата ОСОБА_3 за період з липня 2014 року по червень 2015 року склала 1467.85 грн. на місяць, середня заробітна плата ОСОБА_4 за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року склала 418.63 грн. на місяць.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2009 року, зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області, саме за позовом

ОСОБА_1 було визначено порядок користування квартирою № 24 по вул. по вул. Червоних Майовщиків, 13 в м. Миколаєві.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник позивача, дійсно,

ОСОБА_1 виділено кімнату у спірній квартирі, розділено особові рахунки, але позивач вважає, що продати кімнату він не зможе, тому треба продати квартиру в цілому, а гроші розподіти між співвласниками.

На даний час позивач проживає у квартирі матері.

Із врахуванням наведеного і в силу вимог ст. 308 ЦПК України колегія суддів вважає, що висновок, до якого дійшов суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, припинення права власності на частку майна - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: