Справа № 520/4085/14-ц
Провадження № 2/520/1375/15
Рішення

іменем України

18 вересня 2015року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.,

при секретарі - Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за позовною заявою ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»,

третя особа - ОСОБА_3

про захист прав споживачів та розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ«Креді Агріколь Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.04.2015року, просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 528, 49доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 340 480,54грн., та складається з: 7 025,73 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 164 650,58грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 4 297,52доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 100 713,97грн. - прострочені відсотки, 25,76доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 603,70грн. - нараховані (строкові) відсотки по кредитному договору за період з 01.04.2015року по 10.04.2015року, 3 179, 48доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 74 512,29грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, а також просив суд стягнути з відповідачів судовий збір.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача ПАТ«Креді Агріколь Банк» посилається на те, що 27.08.2008 року між АТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №5/175-А, відповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 13 118,67 доларів США. Строк користування кредитом з 27 серпня 2008року по 26 серпня 2012року включно.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27.08.2008року між АТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року.

Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Креді Агріколь Банк» до суду із відповідним позовом.

30.04.2015року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПАТ«Креді Агріколь Банк», третя особа - ОСОБА_3, в якій просить суд визнати недійсними п.п. 5.1, 5.2, 5.3 кредитного договору №5/175-А від 27 серпня 2008року у зв'язку з їх несправедливістю та істотним дисбалансом договірних прав, а також розірвати кредитний договір №5/175-А від 27 серпня 2008року з дати ухвалення рішення по справі.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_2 посилається на те, що 27.08.2008оку між AT «Індустріально - експортний банк» в особі п'ятого відділення філії «Одеська дирекція» AT «Індекс-Банк» та ним - ОСОБА_2 було підписано кредитний договір № 5/175-А, однак зазначений договір містить умови, що суперечать діючому законодавству України, на підставі яких 10 квітня 2015року були порушені його законні права та інтереси, а також норми Закону України «Про захист прав споживачів», а саме відповідач - ПАТ«Креді Агріколь Банк» розрахував пеню за договором за період з 10 квітня 2014року по 31 березня 2015року на підставі умов договору про відповідальність сторін.

Так, ОСОБА_2 вказує, що відповідальність сторін передбачена розділом 5 кредитного договору №5/175-А, який має назву «відповідальність сторін», в цьому розділі містяться три пункти, які передбачають лише відповідальність ОСОБА_2 за невиконання, або неналежне виконання умов договору, однак не містить жодного пункту щодо відповідальності банку.

Позивач вважає, що відсутність відповідальності банку в зазначеному договорі та наявність відповідальності лише у споживача є істотним дисбалансом договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та порушенням принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач в розумінні ч.2 ст. 18 та ч. 4 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того, ОСОБА_2 посилається на те, що умови договору є несправедливими, у позивача відсутні права щодо притягнення до відповідальності відповідача - ПАТ «Креді Агріколь Банк» за невиконання чи неналежне виконання їм умов договору, що й сталося.

Відтак, позивач зазначає, що відповідно до умов п. 2.2. кредитного договору №5/175-А, моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з рахунку, зазначеного в п.3.1.1. цього договору на поточний рахунок позичальника, однак з рахунку НОМЕР_2 на його поточний рахунок кошти не надходили, отже момент (день) надання кредиту до теперішнього часу не настав.

Окрім того, позивач вказує, що відповідно до умов п.2.1 кредитного договору №5/175-А, якщо кредит надається позичальнику в іноземній валюті, то повинна була бути виконана дія щодо отримання кредиту в готівковій формі шляхом зняття грошових коштів з поточного рахунку через касу банку, однак до теперішнього часу він готівкові кошти з поточного рахунку не отримував, підтвердженням чого є відсутність єдиного належного документа який мав би підтвердити зазначений факт, відповідно до норм Національного Банку України, а саме: заява на видачу готівки.

Таким чином, позивач зазначає, що кредитний договір № 5/175-А до теперішнього часу не виконаний банком на умовах, встановлених договором, а саме: кредитні кошти не переведені з рахунку НОМЕР_2 на його поточний рахунок, та він не отримав готівкову іноземну валюту в касі банку.

Також позивач вказує на те, що у зв'язку з ненаданням кредиту у відповідності з умовами кредитного договору № 5/175-А, він скористався своїм правом передбаченим ч.2 ст. 1056 ЦК України, відмовитись від виконання свого обов'язку в повному обсязі, оскільки кредит до теперішнього часу не наданий за умовами договору та в розмірі, що встановлений цим договором, що підтверджується заявою про відмову від кредиту від 14 травня 2012року, однак всупереч цьому, банк продовжує нараховувати проценти та пеню, у зв'язку з чим порушує його права.

З урахуванням викладеного, з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 203, 215, 610, 611, 629, 651, 1054, 1056 ЦК України, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними пунктів договорів та розірвання кредитного договору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.07.2015року було об'єднано цивільну справу №520/4085/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та цивільну справу №520/6250/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживачів та розірвання договору, ухвалено розглядати їх в одному провадженні, присвоєно об'єднаній справі №520/4085/14-ц.

У судове засідання 18.09.2015року представник Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника ПАТ «Креді Агріколь Банк», позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_2 просив відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у запереченнях на позов.

У судове засідання 18.09.2015року ОСОБА_2 не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні позову ПАТ «Креді Агріколь Банк» просив відмовити у повному обсязі, з підстав, зазначених у запереченнях на позов.

Крім того, суд зазначає, що у судовому засіданні 03.11.2014року та у судовому засіданні 05.05.2015року ОСОБА_2 надав суду заяви про застосування до вимог банку строків позовної давності.

Відповідачка - ОСОБА_3, яка є також третьою особою за позовною заявою ОСОБА_2, у судові засідання не з'явилась, про час та місце судових засідань повідомлена належним чином, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала, однак 28.11.2014року надіслала на адресу суду заяву про застосування до вимог банку строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 27.08.2008року між АТ «Індустріально - експортний банк» та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №5/175-А, згідно до умов якого, банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 13 118,67доларів США. Строк користування кредитом з 27 серпня 2008року до 26 серпня 2012року включно. Позичальник повертає кредит банку щомісячно до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Кредит надається позичальнику на купівлю автомобіля марки Geely MK Impressдля особистих потреб. За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду за користування кредитом щомісячно, в розмірі 13,20% річних у валюті кредиту, починаючи з дня списання коштів з рахунку позичальника, зазначеного в п. 3.1.1 цього договору до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк», м. Одеси, МФО351005, .

Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року банк зобов'язаний, зокрема, з метою обслуговування кредиту відкрити позичальнику рахунок НОМЕР_2 в АТ «ІНДЕКС-БАНК», МФО 388335 і надати кредит в межах суми та в порядку, визначених цим договором, за умови виконання позичальником своїх зобов'язань відповідно до п.п. 1.3., 3.3.1, 3.3.3 цього договору.

П.п. 3.3.2, 3.3.7 зазначеного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний, зокрема, погашати суму кредиту (частину кредиту) на рахунок, зазначений в п. 3.1.1 цього договору, в терміни згідно умов цього договору та сплачувати банку нараховані проценти в розмірі, зазначеному у п. 1.4.1 цього договору, у терміни, зазначені в п. 2.4 цього договору. Сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п. 2.4 цього договору. Повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках, визначених цим договором.

Згідно п.п. 5.2, 5.3 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року у разі прострочення позичальником сплати процентів у терміни, визначені п. 2.4 цього договору, а також прострочення повернення кредиту у терміни, визначені п. 1.1, пп.пп. 2.7.3, 3.2.3., 3.2.5, 3.2.6, п. 6.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати). У разі порушення позичальником без поважних причин, вимог пп.пп. 3.3.2-3.3.5, 3.3.7-3.3.12 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1 відсоток від суми кредиту, визначеної п. 1.1 цього договору, за кожний випадок порушення (штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати).

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №5/175-А від 27.08.2008року, 27 серпня 2008року між АТ «Індустріально - експортний банк» та відповідачкою - ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 13 118,67 доларів США, а позичальник зобов'язується перед банком повернути кредитні кошти, шляхом щомісячної сплати суми кредиту згідно графіку погашення суми кредиту до кредитного договору та щомісячної сплати процентів за користування кредитом в розмірі 13,2% річних, а також штрафів та пені, в строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором - не пізніше 26 серпня 2012року.

Відповідно до п.п. 2.1, 3.1 договору поруки сторони цього договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Сторони цього договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

П. 3.2 договору поруки передбачено, що про виникнення заборгованості позичальника банк повідомляє поручителя письмово.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 07 серпня 2009року, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про акціонерні товариства» та приведенням діяльності акціонерних товариств у відповідності до вимог цього Закону, банк змінив своє найменування з Акціонерного товариства «Індустріально - експортний банк» на Публічне акціонерне товариство «Індустріально - експортний банк». Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 20 січня 2011року банк змінив своє найменування з Публічного акціонерного товариства «Індустріально - експортний банк» на Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк».

Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 17.03.2011року ПАТ «Індекс Банк» звернулось на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою №13206-1348 негайно в 30-ти денний термін, достроково погасити заборгованість по кредиту та пені, які були надіслані на адресу відповідачів та отримані ними 22.03.2011року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи.

Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Креді Агріколь Банк» до суду із відповідним позовом.

Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з п.п. 2.1, 3.1 договору поруки, відповідно до умов яких, сторони цього договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Сторони цього договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Таким чином, суд зазначає, що позичальник - ОСОБА_2 та поручитель - ОСОБА_3 є відповідальними перед кредитором - ПАТ «Креді Агріколь Банк» як солідарні боржники.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п.п. 3.2.5-3.2.7 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року, у разі несплати позичальником заборгованості за кредитом (частиною кредиту) згідно п. 1.1 цього договору та/або процентів за користування кредитом згідно з п. 2.4 цього договору протягом 30 днів банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати процентів та штрафних санкцій. Невиконання зобов'язання по повному погашенню простроченої заборгованості в строк до 30 днів з дати направлення повідомлення, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку, банк направляє позичальнику та/або поручителю вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі та нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. Якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням або звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку.

З урахуванням вказаних пунктів кредитного договору, суд зазначає, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» скористався своїм правом вимагати дострокового повернення кредиту, оскільки направив на адресу відповідачів вимоги про погашення заборгованості, а тому необхідно вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з моменту направлення вимоги банком про дострокове погашення.

Таким чином, з врахуванням того, що досудові вимоги були направлені на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.03.2011року, досудова вимога отримана відповідачкою ОСОБА_3 22.03.2011 року, а позовна заява до суду ПАТ «Креді Агріколь Банк» подана тільки 09.04.2014року, суд зазначає, що позивачем ПАТ «Креді Агріколь Банк» пропущено передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України строк позову до відповідачки - ОСОБА_3, а тому, в силу наведених правових полрожень, відповідний договір поруки слід вважати припиненим 22.03.2012 року, та з такого позовні вимоги ПАТ «Креді Агріколь Банк» до поручителя - ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року у разі прострочення позичальником сплати процентів у терміни, визначені п. 2.4 цього договору, а також прострочення повернення кредиту у терміни, визначені п. 1.1, пп.пп. 2.7.3, 3.2.3., 3.2.5, 3.2.6, п. 6.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати).

Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 10.04.2015року, у відповідача - ОСОБА_2 наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює14 528, 49доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 340 480,54грн., та складається з: 7 025,73 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 164 650,58грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 4 297,52доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 100 713,97грн. - прострочені відсотки, 25,76доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 603,70грн. - нараховані (строкові) відсотки по кредитному договору за період з 01.04.2015року по 10.04.2015року, 3 179, 48доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 74 512,29грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків.

Положення Глави 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Приймаючи до уваги, що позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд зазначає, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік.

В матеріалах справи наявні письмові заяви відповідача - ОСОБА_2 про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

З деталізованого розрахунку заборгованості по кредиту станом на 10.04.2015року вбачається, що видача кредиту була здійснена позивачем 27.08.2008року, останній платіж по погашенню кредиту було здійснено відповідачем 13.09.2010року, за період з 15.08.2010року по 15.09.2010року, наступний період погашення кредиту з 15.09.2010року по 15.10.2010року, однак у зазначений період погашення кредиту здійснено не було, у зв'язку з чим, перебіг позовної давності починається з 15.10.2010року, тобто з кінцевої дати, коли наступний платіж по погашенню кредиту повинен був бути здійснений ОСОБА_2

З позовною заявою ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси лише 09.04.2014року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №13673/14) (а.с. 2).

Таким чином, суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався 15.10.2010року, а з позовом до суду звернувся лише 09.04.2014року, отже строк позовної давності за вимогами про стягнення простроченої заборгованості за кредитом за період з 18.10.2010рокцу по 08.04.2011року включно - пропущено.

Щодо вимог про стягнення прострочених відсотків за період з 18.10.2010 року по 31.03.2015року, судом встановлено, що відповідач сплачував відсотки починаючи з 02.10.2008року по 13.09.2010року, останній платіж у сумі 113,21долар США було здійснено відповідачем 13.09.2010року.

Починаючи з 27.09.2010року проценти не сплачувались, у зв'язку з чим, про порушення своїх прав позивач дізнався 27.09.2010року, тобто з кінцевої дати коли наступний платіж по погашенню відсотків повинен був бути здійснений ОСОБА_2

Однак і за цією вимогою за період з 18.10.2010року по 08.04.2011року включно також пропущено строк звернення до суду, оскільки строк перебігу позовної давності почався з 27.09.2010року, а з позовом до суду ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до лише 09.04.2014року, а тому позовні вимоги про стягнення прострочених відсотків за період з 18.10.2010року по 08.04.2011року включно задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що у 2011році ПАТ «Креді Агріколь Банк» надсилав на адресу відповідача - ОСОБА_2 вимогу про дострокове погашення заборгованості, що також свідчить про те, що позивачу було відомо про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором ще у 2011році.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 26.05.2011року позивач - ПАТ «Креді Агріколь Банк» вже звертався до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2012року вказану позовну заяву було залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, а відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ПАТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №5/175-А від 27.08.2008року підлягають частковому задоволенню, з відповідача - ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» слід стягнути прострочену заборгованість за кредитом за період з 09.04.2011року по 28.05.2012року у розмірі 5 450,05доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 127 721,92грн., прострочені відсотки за період з 09.04.2011року по 31.03.2015року у розмірі 3 843,53доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 90 073,13грн., нараховані (строкові) відсотки по кредитному договору за період з 01.04.2015року по 10.04.2015року у розмірі 25,76 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 603,70грн., та пеню за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за період з 10.04.2014року по 10.04.2015року у розмірі 3 179,48доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 74 512,29грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача - ПАТ «Креді Агріколь Банк» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживачів та розірвання договору, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося раніше, 27.08.2008року між АТ «Індустріально - експортний банк» та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №5/175-А, згідно до умов якого, банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 13 118,67доларів США. Строк користування кредитом з 27 серпня 2008року до 26 серпня 2012року включно. Кредит надається позичальнику на купівлю автомобіля марки Geely MK Impressдля особистих потреб.

Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк», м. Одеси, МФО351005, . Якщо кредит надано позичальнику в іноземній валюті, то перерахування грошових коштів в сумі, зазначеній в п. 1.1 цього договору, на поточний рахунок продавця здійснюється в гривневому еквіваленті по комерційному курсу банку, що діяв на момент перерахування. При цьому виконуються наступні дії: позичальник отримує кредит в сумі, зазначеній в п. 1.1 цього договору, в готівковій формі, шляхом зняття грошових коштів з поточного рахунку через касу банку. Позичальник одночасно з отриманням суми кредиту в готівковій формі здійснює обмінну операцію іноземної валюти на гривню в банку по комерційному курсу банку, що діяв на момент здійснення цієї операції. Кредитні кошти в гривневому еквіваленті зараховуються на поточний рахунок позичальника та в безготівковій формі перераховуються на рахунок продавця. Моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з рахунку, зазначеного в п.п. 3.1.1 цього договору, на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору №5/175-А від 27.08.2008року банк зобов'язаний, зокрема, з метою обслуговування кредиту відкрити позичальнику рахунок НОМЕР_2 в АТ «ІНДЕКС-БАНК», МФО 388335 і надати кредит в межах суми та в порядку, визначених цим договором, за умови виконання позичальником своїх зобов'язань відповідно до п.п. 1.3., 3.3.1, 3.3.3 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно валютного меморіального ордеру №1 від 27.08.2008року кредитні кошти, відповідно до п.п. 2.1., 3.1. кредитного договору, були перераховані з рахунку, відкритого для обслуговування кредиту НОМЕР_2 в АТ «ІНДЕКС-БАНК» на транзитний рахунок НОМЕР_4, а у подальшому, з транзитного рахунку НОМЕР_4 кредитні кошти були перераховані на рахунок позичальника НОМЕР_5, який було відкрито за його заявою про відкриття поточного рахунку та отримання ідентифікаційної карти від 22.08.2008року, яка наявна в матеріалах справи, та підтверджується валютним меморіальним ордером №200 від 27.08.2008року.

Суд вважає, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з правовідносин щодо кредитування, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови надання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі банківського кредитування.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами та розуміли їх.

Так, укладаючи оспорюваний кредитний договір, сторони діяли вільно, на власний розсуд вибираючи контрагента та визначаючи його умови.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Кредитний договір містить: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, порядок нарахування та сплати відсотків, право дострокового виконання зобов'язань за договором та його умови.

Позивач власноручно підписав кредитний договір, чим підтвердив той факт, що ознайомлений та згодний з умовами кредиту, які були надані йому в письмовій формі, що йому була надана повна та достовірна інформація по умови кредитування, місцезнаходження банку, мета кредиту та інші істотні умови кредитування.

Зазначені обставини позивачем - ОСОБА_2 не заперечувались.

Аналіз кредитного договору свідчить про те, що при укладенні даного кредитного договору позивач мав необхідний обсяг дієздатності, його волевиявлення було вільним і відповідало його внутрішній волі, правочин вчинено у встановленій законом письмовій формі, він спрямований на настання реальних наслідків.

Крім того, позивач ні до моменту підписання кредитного договору, ні після, з пропозиціями про внесення змін до умов кредитного договору, зокрема, щодо збільшення відповідальності відповідача, можливості внесення змін та доповнень до кредитного договору, не звертався, що свідчить про його згоду з усіма умовами спірного договору.

З урахуванням викладеного, посилання позивача на те, що умови договору є несправедливими, у позивача відсутні права щодо притягнення до відповідальності відповідача - ПАТ «Креді Агріколь Банк» за невиконання чи неналежне виконання їм умов договору, судом до уваги не приймаються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач після укладення кредитного договору, на протязі періоду з вересня 2008року по вересень 2010року здійснював погашення заборгованості за кредитним договором в валюті кредиту, що свідчить про те, що позивач отримав у банку вказані кредитні кошти для конкретної мети і використав їх згідно з цільовим призначенням, придбав автомобіль марки Geely МК Impress.

Придбання у власність автомобіля марки Geely МК Impress позивачем - ОСОБА_2 також не заперечувалось.

Таким чином, посилання позивача - ОСОБА_2 на ст.ст. 651-652 ЦК України щодо розірвання договір, у зв'язку з істотною зміною обставин, які наявні у ситуації, яка склалась між ним та банком, не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не надано доказів зміни таких обставин, а відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, позивачем - ОСОБА_2 не доведено та не надано доказів, не було їх встановлено і під час розгляду справи в суді, які б стали підставою для визнання недійними пунктів кредитного договору та розірвання кредитного договору.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживачів та розірвання договору, слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою у позові, витрати по сплаті судового збору позивачу - ОСОБА_2 не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рахунок №0001 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614) загальну суму заборгованості за кредитним договором №5/175-А від 27.08.2008року в розмірі 12 498 (дванадцять тисяч чотириста дев'яносто вісім) доларів США 82 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 292 911 (двісті дев'яносто дві тисячі дев'ятсот одинадцять) грн. 04 коп., яка складається з:

- 5 450 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят) доларів США 05 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 127 721 (сто двадцять сім тисяч сімсот двадцять одна) грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом;

- 3 843 (три тисячі вісімсот сорок три) долари США 53 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 90 073 (дев'яносто тисяч сімдесят три) грн. 13 коп. - прострочені відсотки;

- 25 (двадцять п'ять) доларів США 76 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 603 (шістсот три) грн. 70 коп. - нараховані (строкові) відсотки по кредитному договору;

- 3 179 (три тисячі сто сімдесят дев'ять) доларів США 48 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 74 512 (сімдесят чотири тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 29 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рахунок №0001 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614) 2 929 (дві тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог - відмовити.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживачів та розірвання договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частини. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П. А. Прохоров