Справа № 204/5695/15-ц
Провадження № 2/204/2380/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Горб Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській обасті про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що вона та її донька ОСОБА_3 є спільними власниками квартири № 2, розташованої по вул. Суворова, № 28 м. Дніпропетровськ на підставі ордера № 2685 серії ІІ виданого Красногвардійською районною радою м. Дніпропетровськ, свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2014 року та технічного паспорту. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої КП «Жилсервіс-1», у даній квартирі зареєстровано троє осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які постійно там проживають, та відповідач ОСОБА_2. У 2003 році ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з відповідачем, після чого ОСОБА_2 за спільною згодою позивача та ОСОБА_3 був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_4, яка також зареєстрована у вказаній квартирі. Вищевказаний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2014 року був розірваний. У березні 2014 році відповідач виїхав із квартири. На даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, протягом року в зазначеній квартирі не проживає. Складено акт про не проживання відповідача, який засвідчили сусіди та затверджено директором КП «Жилсервіс-1». На підставі викладеного позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 2685 серії ІІ ОСОБА_1, родина якої складається з 2 чоловік, було надано право на зайняття квартири, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Суворова, б. 28, кв. 2. Склад сімї: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право власності від 10.04.2001 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», позивачу ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_5 на праві сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої КП «Жилсервіс-1», у вищевказаній квартирі зареєстровано троє осіб: ОСОБА_3 (дата реєстрації 22.12.2000 року), ОСОБА_4 (дата реєстрації 03.01.2012 року), ОСОБА_2 (дата реєстрації 01.02.2008 року) (а. с. 11).

19.04.2003 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, після чого останній був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний (а. с. 13).

Відповідно до Акту від 13.07.2015 року, складеного гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та підписаного директором КП «Жилсервіс-1», ОСОБА_2 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, комунальні послуги не сплачує, в квартирі не з`являється (а.с. 12).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи, у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.

Що стосується позовних вимог про примусове зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_2 суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Доказів в підтвердження того, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не буде виконане та особа не буде знята з реєстраційного обліку позивачем не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 88, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Суворова, б. № 28АДРЕСА_3 м. Дніпропетровська.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір при подачі позову у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез