Справа № 740/444/15
Провадження № 2/740/250/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2015 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Марченка М.М.
при секретарі Гришкевич В.О., Павленко О.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката ОСОБА_2
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення сум індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та стягнути з відповідача КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь позивача ОСОБА_3 5028.24 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, а також стягнутити з відповідача на його користь 5000 грн. моральної шкоди.
Представник відповідача КП «Виробниче управління комунального господарства» в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки від 06.02.2015 року про виклик в судове засідання на 19 лютого 2015 року на 10 год. 00 хв. та від 19 лютого 2015 року про виклик в судове засідання на 27 лютого 2015 року на 09 год. 00 хв. в якості відповідача. Заяви до суду про відкладання розгляду справи не подавали і не повідомляли суд про причини своєї неявки.
Суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди і клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.
З копії довідки №1-3/381 від 04.08.2014 року, виданої Комунальним підприємством «Виробниче управління комунального господарства» вбачається, у період роботи з 01.04.2014 року по 31.07.2014 року відповідачем не було виплачено позивачу заробітну плату в сумі 5385.21 грн.
Судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду від 07.08.2014 року по справі № 740/3401/14, провадження № 2-н/740/309/14, стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 5385.21 грн.
Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці » в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму ВСУ №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», у справах пов»язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв»язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: 1) індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663, котрі йому відповідають,підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Наприклад, коли воно мало бути виконано до січня 1998 р., то він і є місяцем, з якого обчислюється (береться за 100 відсотків) величина порога індексації. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні; 2) компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1427, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.
Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру зарплати становить основна та додаткова зарплата, яка включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, тощо.
З приписів п. 1.3 Розділу 1, п. 2.2.7 Розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики №5 від 13 січня 2004 року, вбачається, що суми виплат, пов'язаних з індексацію заробітної плати, входять до структури заробітної плати.
Таким чином, індексаційні нарахування на грошові доходи позивача є складовою частиною його заробітної плати.
Згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03. 07. 2003 року та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи населення (заробітна плата) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, і проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Компенсація громадянам втрати ним частини доходів у зв»язку з несвоєчасною їхньою виплатою з 2001 року проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 р. «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати». Компенсацію обчислюють як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків й обов»язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін для визначення компенсації.
Індекс споживчих цін для визначення розміру компенсації обчислюється множенням місячних індексів споживчих цін (за даними Держкомстату) за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
При обчисленні суми компенсації втрати частини заробітної плати, суд виходить з наступного розрахунку, а саме: - за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року в розмірі 2683,95 грн., застосувавши відсоток індексації 124,9%; - за січень 2014 року в розмірі 515,87 грн., застосувавши індекс 121,7%; за лютий 2014 року в розмірі 513,20 грн., застосувавши індекс 121,7%;- за березень 2014 року в розмірі 613,43 грн., застосувавши індекс 119,5 %; за квітень 2014 року в розмірі 307,86 грн., застосувавши індекс 116,2 %; за травень 2014 року в розмірі 29,60 грн., застосувавши індекс 112,4 %; за червень 2014 року в розмірі 203,53 грн., застосувавши індекс 111,4 %; за липень 2014 року в розмірі 160,80 грн., застосувавши індекс 111,0 %. Таким чином, загальна заборгованість відповідача по виплаті компенсації становить 5028,24 грн.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд вважає необхідним задовольнити зазначені позовні вимоги частково виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а ст.237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи, то суд вважає, що тривала невиплата відповідачем заробітної плати позивачу ОСОБА_1 дійсно спричинила йому моральну шкоду, але, виходячи з обставин спричинення шкоди, принципів розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 500 грн. 00 коп., оскільки позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди саме в розмірі 5000 грн.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу майнового характеру та в сумі 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, немайнового характеру, в загальній сумі 487 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 95 КЗпП України, ст. ст. 33 , 34 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя