АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінгз Кепітал» про відшкодування збитків, повернення вкладів та відсотків за вкладами,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом про стягнення з КС «Тринадцята зарплатня» на користь позивача грошові кошти у сумі: основна сума вкладу (цільовий внесок) 5 000 грн., основна сума вкладу (додатковий пайовий внесок) - 35 000 грн., відсотки по додатковому пайовому внеску - 77 700 грн., всього - 117 700 грн. та стягнення з ТОВ «Кінгз Кепітал» комісійну винагороду у сумі: 11 850 грн. з виплатою відсотків до дня фактичного повернення коштів в розмірах встановлених договорами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2015 позовну заяву задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «Кінгз Кепітал» на користь ОСОБА_1 згідно «Договору №2037-КС комісійної винагороди» від 27.09.2007, кошти як комісійну винагороду за період з 01.11.2008 по 31.05.2015 в розмірі 11850 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Кінгз Кепітал» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення на користь позивача суми комісійної винагороди за період з 01.11.2008 по 31.05.2015 в розмірі 11850 грн. сторонами по справі не оскаржувалося, в зв'язку з чим набрало законної сили.

Справа № 761/15878/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12993/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість рішення. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд першої інстанції при винесенні вищевказаного рішення не прийняв до уваги відмінність понять цільового внеску та додаткового пайового внеску. Також вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач зобов'язувався повернути додаткові пайові внески ще 25.04.2009, але цього не зробив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи частково у задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача додаткових пайових внесків суду першої інстанції виходив з того, що відповідно до Положень статуту спілки виплата вказаних сум може бути здійснена у випадку припинення членства позивача у вказаній спілці, але такі данні в матеріалах справи відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2007 між КС «Тринадцята зарплатня» та ОСОБА_1 було укладено договір «Цільовий внесок» №1920, відповідно до якого остання, як член спілки внесла кошти у сумі 5 000 грн. (а.с.4). 27.09.2007 між ОСОБА_1 та ТОВ «Кінгз Кепітал» було укладено Договір № 2037-КС комісійної винагороди, згідно якого винагорода підлягає виплаті у сумі 150 грн. кожного місяця, та діє до 27.03.2008 з можливістю автоматичної пролонгації на такий же термін (а.с.6), В подальшому ОСОБА_1 25.04.2008, 26.05.2008, 21.08.2008 вносила цільові внески у додатковий капітал КС «Тринадцята зарплатня» в розмірі 27 000 грн., 3 000, грн. та 5 000 грн. відповідно (а. с. 7-8). В жовтні 2008 року виплати по вказаним комісійним винагородам було припинено, внаслідок чого утворилася заборгованість у ТОВ «Кінгз Кепітал» перед позивачем в розмірі 11 850,00 грн. Позивачка зверталася до відповідачів про повернення ії цільових внесків та комісійної винагороди, але відповідачі відмовилися повертати вказані кошти, в зв'язку з чим позивач і звернулася до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно зч.1, 2 ст. 509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зп. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки зобов'язані: додержуватися статуту та інших актів кредитної спілки, виконувати рішення її органів управління.

З матеріалів справи вбачається, щоміж КС «Тринадцята зарплатня» та ОСОБА_1 було укладено «Цільовий внесок» №1920, тому порядок повернення вказаних коштів регулюється саме вказаним договором, строк дії якого сторонами не визначено.

Відповідно до п. 2.1. договору Член спілки вносить, а Спілка приймає кошти в готівковій або безготівковій формі на цільові внески у додатковий капітал Спілки. В свою чергу, спілка за рахунок цільових внесків членів спілки надає кредити членам спілки - позичальникам для купівлі-продажу земельних ділянок під поруку товариства з обмеженою відповідальністю «Кінгз Кепітал».

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що дострокове повернення цільового внеску допускається на вимогу Члена Спілки, який повідомив про свій намір повернути цільовий внесок в строк до 30 діб. При цьому спілка повідомляє про це члена спілки - позичальника, який отримав кредит за рахунок цільових внесків і зобов'язаний у строк до 30 діб погасити частину кредиту спілки в сумі, що дорівнює сумі цільового внеску члена спілки. Цільовий внесок члена спілки не повертається до моменту повернення позичальником частини кредиту, яка дорівнює сумі цільового внеску члена спілки.Член спілки зобов'язується залишатися членом спілки до повного погашення членами спілки - позичальниками заборгованість за кредитами, які надавалися за рахунок цільових внесків для купівлі-продажу земельних ділянок і за яких поручилося товариство з обмеженою відповідальністю «Кінгз Кепітал» у сумі, що дорівнює сумі цільового внеску члена спілки ( п.3.3).

Враховуючи вищевикладене, можливо дійти до висновку про те, що кошти, які надав член Спілки на цільові внески у додатковий капітал останній можуть бути повернуті спілкою достроково за умови її попередження за 30 діб про свій вихід та повернення позичальниками Спілки частини кредиту, розмір якого дорівнюється грошам,які необхідно повернути вищезгаданій особі.

Відповідно до п. 17.6. Положень статуту спілки, вбачається, що днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідно рішення. У разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Отримання обов'язкового пайового внеску фізичною особою можливе лише у разі припинення її членства в кредитній спілці (п. 17.7). Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку передбаченим цим статутом та відповідними положеннями кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідно рішення (п. 17.8).

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що позивач не ставила питання про свій вихід з членів спілки, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів цільового внеску та додаткового пайового внеску колегія суддів вважає правильними.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає обґрунтованим і відмову суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачів на користь позивача і відсотків по вказаним сумам.

Доводи апелянта про необхідність стягнення на її користь з КС «Тринадцята зарплатня» цільового внеску та додаткового пайового внеску, на думку колегії суддів є необґрунтованими, враховуючи вищевикладені обставини.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції не враховував те, що повернення цільового внеску та додаткових пайових внесків неможливе лише за умови отримання членом спілки кредиту, за який він не розрахувався, не ґрунтуються на положеннях п. 3.2. Договору, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Також необґрунтованими, на думку колегії суддів, є посилання позивача на те, що строк повернення відповідачами додаткових пайових внесків регулюється текстами відповідних заяв, які була викладені позивачем, оскільки як вже вище зазначалося порядок повернення вказаних коштів регулюється саме договором «Цільовий внесок» №1920.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язані їх виконувати належним чином.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не заявляв вимог про визнання недійсними зазначених положень укладених сторонами договорів з підстав їх суперечності вимогам законодавства, зокрема положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Передбачених законом підстав для визнання цих положень нікчемними не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук