Дата документу 13.08.2015
ЄУ № 420/488/15-ц
Провадження №2/420/576/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

при секретарі Войтенко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до СТОВ ім. Енгельса про стягнення незаконно отриманих доходів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в березні 2015 року звернулись до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди. Згідно уточненої позовної заяви позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь незаконно отримані доходи від використання їх земельних ділянок, в натурі - пшеницею.

Позов мотивовано тим, що 05.02.2003 року між працівниками СТОВ ім. Енгельса (в томі числі позивачами) та СТОВ ім. Енгельса було укладено договір про сумісне володіння належними працівникам на праві власності земельними паями. Договір було укладено строком на 10 років. В 2010 році працівниками СТОВ ім. Енгельса було проведено розпаювання земельних ділянок в натурі, та кожний учасник зазначеного вище договору отримав державний акт на свій пай, пашні та сінокоси.

Позивачі по справі, отримали свої свідоцтва про право власності на земельні паї, пашні та сінокоси в листопаді 2013 році. 21 грудня 2013 року директор СТОВ ім. Енгельса ОСОБА_13 не спахав частину їх паїв та сінокосів, у звязку з цим вони вирішили самостійно вирощувати сільськогосподарську продукцію на своїх земельних ділянках (паях та сінокосах).

Строк дії договору від 05.02.2003 року укладений між позивачами та СТОВ ім. Енгельса в 2013 році скінчився. В звязку з зазначеним вище, в період з 22-24 грудня 2013 р. кожен з позивачів письмово повідомив директора СТОВ ім. Енгельса ОСОБА_13, що вони не будуть укладати зі СТОВ ім. Енгельса договори про оренду їх земельних паїв та сінокосів.

Листом від 13.05.2014 року позивачі звернулись ОСОБА_13 з питанням виділення їх земельних гектарів (відповідно до свідоцтв про право власності) одним масивом для сумісного вирощування сільськогосподарської продукції.

Але питання про виділення земельних паїв позивачів в натурі вирішено між сторонами не було, та не дивлячись на цей спірний момент ОСОБА_13 під урожай 2014 року спахав частину земельних ділянок позивачів, а саме: ОСОБА_10 6,4638 га - пашні та 1,5739 га сінокосів, ОСОБА_7 6,053 га пашні та 1,4775 га сінокосів, ОСОБА_8 1,413 га сінокосів, ОСОБА_9 1,382 га сінокосів, ОСОБА_1- 1,5739 га сінокосів, ОСОБА_3 1,5739 га сінокосів, ОСОБА_5 7,3733 га пашні та 1,259 га сінокосів, ОСОБА_6 1,5739 га сінокосів, ОСОБА_4 7,5305 га пашні та 1,2044 га сінокосів, ОСОБА_11 1,5903 га сінокосів, ОСОБА_12 1,5786 га сінокосів, та з цих гектарів зібрав урожай пшениці.

Вони звертались в міліцію з заявою щодо самовільного захвату їх земельних ділянок, але кримінальне провадження було закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважають, що СТОВ ім. Енгельса незаконно використовувало їх земельні ділянки та незаконно отримувало з них дохід, а саме - урожай озимої пшениці.

Згідно розрахунків наведених в уточненому позові позивачі просять зобовязати відповідача передати їм незаконно отриманий дохід від використання їх земельних ділянок у виді пшениці в розрахунку з середньої врожайності пшениці з гектара відповідно розмірів незаконно оброблених земельних ділянок кожного, а саме:

ОСОБА_10 6,4638 га + 1,5739 га=8,0377 га*4,63 т=29,93 т

ОСОБА_7 6,053 га+ 1,4775 га =7,5305 га*4,63 т=34,87 т

ОСОБА_8 1,413 га *4,63 т= 6,54 т

ОСОБА_9 1,382 га *4,63 т=6,4 т

ОСОБА_1- 1,5739 га *4,63 т= 7,29 т

ОСОБА_3 1,5739 га *4,63 т= 7,29 т

ОСОБА_5 7,3733 га + 1,259 га =8,6323 га*4,63 т=39,97 т

ОСОБА_6 1,5739 га *4,63 т=7,29 т

ОСОБА_4 7,5305 га + 1,2044 га=8,7349 га*4,63 т=40,44 т

ОСОБА_11 1,5903 га *4,63 т=7,36 т

ОСОБА_12 1,5786 га *4,63 т=7,31 т

Судові витрати просять стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в уточненому позові. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначив що вони (позивачі по справі) не змогли мирним шляхом вирішити питання про виділення їх земельних ділянок в натурі єдиним масивом, так як вони звертались з відповідною заявою до відповідача, але він її проігнорував. А так як, їх земельні ділянки з земель колгоспу ім. Енгельса, були закріплені за ними за номерами, та саме на ці земельні ділянки позивачами були отримані державні акти, а тому ОСОБА_13 не мав права без виділення цих земель в натурі обробляти їх та отримувати дохід зі збору урожаю з цих земельних ділянок. А так як, відповідач отримав урожай в 2014 році саме пшеницею, то просив позов задовольнити в повному обсязі та зобовязати відповідача передати їм незаконно отриманий дохід саме пшеницею.

Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судове засідання не зявились, відповідно до їх заяви (а.с. 47) справу просять розглядати без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, дала пояснення згідно заперечень на позов (а.с. 51-52) та письмових пояснень (а.с. 109-112 ). Зазначила, що земельні ділянки позивачів не оброблялись. Так як відповідач обробляє земельні ділянки інших громадян, відповідно до договору оренди, то з урахування того, що позивачі бажали виділити їм їх землі одним масивом, відповідач щоб не порушувати права інших громадян, обробляв поля, збирав урожай, залишивши відповідно в кінці поля земельну ділянку площею приблизно 105,7 га, яка відповідала за гектарами розмірам земельних ділянок позивачів, без обробітку.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала спеціалістом землевпорядником Кам?янської сільської ради. Влітку 2014 року, приблизно в червні-липні місяці, з ОСОБА_15 та представником прокуратури або міліції з Луганська, за вказівкою голови сільської ради виїжджала в якості свідка на поля, які розташовані на території Кам?янської сільської ради. Сіножаті були засіяні кукурудзою та соняшником, частина паїв ОСОБА_1 та його родичів була засіяна, а частина не засіяна. Межі земельних ділянок встановлені не були.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він працює головним агрономом СТОВ ім. Енгельса. Після закінчення строку дії договору оренди земельних паїв з позивачами, він отримав вказівку керівництва виділити приблизну площу паїв позивачів на краю поля і не обробляти.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Новопсковського РВ ГУМВС. В складі групи за участю позивача виїжджав на поля в с. Кам?янка Новопсковського району Луганської області. Під час виїзду складали протокол, фотографували на мобільний телефон поля, він не памятає чи долучались фотографії до матеріалів кримінального провадження. Представник інспекції по контролю за додержанням земельного законодавства під час виїзду присутній не був.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та перевіривши надані сторонами докази, матеріали кримінального провадження № 0000310, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

05.02.2003 року між працівниками СТОВ ім. Енгельса (в томі числі позивачами) та СТОВ ім. Енгельса було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають в спільній частковій власності громадян (далі Договір). Договір було укладено строком на 10 років. Строк дії договору припинився в лютому 2013 року. Цей факт визнається сторонами та не оспорюється, та підтверджується копією договору та матеріалами кримінального провадження № 0000310.

В листопаді 2013 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 отримали свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме земельні ділянки на території Кам?янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. (а.с. 28-42).

Заявами від 23.12.2013 р. та 24.12.2013 року, які відповідач отримав 25.12.2013 року, кожен з позивачів по справі повідомив відповідача, що вони не будуть укладати зі СТОВ ім. Енгельса договори про оренду їх земельних паїв та сінокосів (а.с. 7-20).

Відповідно до спільної заяви позивачів на адресу відповідача від 12.05.2014 р., яку відповідач отримав 13.05.2014 р., позивачі звернулись до відповідача з питанням виділення їх земельних гектарів (відповідно до свідоцтв про право власності) одним масивом для сумісного вирощування сільськогосподарської продукції. (а.с. 6)

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.5 Договору з метою запобігання ситуації, при якій учасники спільної часткової власності, що вирішили виділити належні їм частки зі складу спільної земельної ділянки в натурі окремо, розмістяться в мозаїчному порядку, виділити земельні ділянки ріллі та сіножатей для першочергового виділу в натурі відповідно з експлікацією складеною згідно до проекту організації території земельних ділянок.

Судом встановлено, що організація належності земельних громадян співвласників встановлена за номерами та їх розташуванням на карті, що підтверджується картою НОМЕР_1 Відділу Держземагенства у Новопсковському районі Луганської області та картою, наданою відповідачем (а.с. 82).

Згідно ст. 106 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Порядок встановлення меж земельних ділянок в натурі визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)та їх закріплення межовими знаками, Затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів18.05.2010 N 376, Зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686.

В судовому засіданні судом встановлено, що в листопаді 2013 року та протягом 2014 року, а також на момент розгляду справи, питання виділення земельних паїв позивачів (відповідно до свідоцтв про право власності) одним масивом в натурі для сумісного вирощування сільськогосподарської продукції, або окремими земельними ділянками, відповідно до діючого законодавства, з встановленням твердих меж та межових знаків, сторонами вирішено не було, що підтверджується поясненнями сторін, свідків, заявою СТОВ ім. Енгельса на адресу Головного управління Держземагенства у Луганській області від 30.03.2015 року (а.с. 64), протоколом огляду доказів за їх місцезнаходженням від 24.07.2015 р. (а.с. 107), та відповідними списками та матеріалами, наданими Відділом Держземагенства у Новопсковському районі Луганської області на запит суду.

Відповідно до протоколу огляду доказів за їх місцезнаходженням від 24.07.2015 р. під час виїзного судового засідання за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, головного агронома СТОВ ім.. Енгельса ОСОБА_16, землевпорядника Кам?янської сільської ради ОСОБА_17, судом встановлено, що поле № 26-1136, площею 104 га, на якому розташовані спірні земельні ділянки № 463,467, засіяно багаторічною травою люцерною, межові знаки земельних ділянок відсутні, поле № 26-1132, площею 133 га, на якому розташовані спірні земельні ділянки № 1528,1532,1533,1534,1544,15451546,1558,1559, засіяно кукурудзою, на спірних ділянках є порослі соняшника у бур?яні, межові знаки відсутні, на полі № 26-1119, площею 181 га, на якому розташовані спірні ділянки № 354,355, виявлені колоски пшениці, межові знаки відсутні, також встановлено, що на краю поля № залишена частина землі не обробленою, (а.с. 107)

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, про те що земельні ділянки позивачів, які згідно карти знаходяться в різних частинах полів, які оброблялись відповідачем, не оброблялись взагалі, так як це повністю спростовується доказами по справі та встановленими в судовому засіданні фактами, та про те, що відповідачем самостійно було винесено спірні ділянки, не визначені на місцевості, та не закріплені межовими знаками, єдиним масивом приблизною площею 105.7 га на краї полів, так як така процедура не відповідає діючому законодавству, та відповідач не уповноважений вирішувати такі питання і не мав на це законного права.

Під час виїзного судового засідання для огляду доказів за їх місцем знаходження від 24.07.2015 р. головний агроном СТОВ ім.. Енгельса ОСОБА_16 пояснив, що поле № 26-1132, де розташовані земельні ділянки № 1528,1532,1533,1534,1544,15451546,1558,1559, в минулому році було засіяно соняшником.

Таким чином, в судовому засіданні, показами свідків, протоколом огляду доказів за їх місцезнаходженням від 24.07.2015 р. (а.с. 107), відповіддю на запит суду СТОВ ім. Енгельса № 76 від 04.08.2015 року, встановлені наступні факти: земельні ділянки позивачів відповідно до їх розташування за картою НОМЕР_1, та номерами в 2014 році оброблялись та з них було зібрано урожай наступним чином:

ПІБ № ділянки № поля площа культура

ОСОБА_10 1528 26-1132 1,5739 соняшник

463 26-1136 6,3064 люцерна

ОСОБА_7 1532 26-1132 1,4775 соняшник

467 26-1136 5,9234 люцерна

ОСОБА_8 1533 26-1132 1,413 соняшник

ОСОБА_9 1534 26-1132 1,382 соняшник

ОСОБА_1- 1544 26-1132 1,5739 соняшник

ОСОБА_3 1545 26-1132 1,5739 соняшник

ОСОБА_5 1468 26-1094 1,2044 озима пшениця

354 26-1119 7,5305 озима пшениця

ОСОБА_6 1546 26-1132 1,5739 соняшник

ОСОБА_4 1476 26-1094 1,259 озима пшениця

355 26-1119 7,3733 озима пшениця

ОСОБА_11 1558 26-1132 1,5902 соняшник

ОСОБА_12 1559 26-1132 1,5786 соняшник

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала, або могла одержати за весь час володіння ним.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не мав права користуватись, розпоряджатись (обробляти та отримувати дохід) земельними ділянками позивачів, які належать останнім на праві власності, без виділення їх в натурі зі встановленням твердих меж та межових знаків, та укладенням передбаченим чинним законодавством договорів оренди, тобто проводити будь-які роботи на спірній землі, до вирішення всіх спірних питань.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що СТОВ ім. Енгельса незаконно обробляло земельні ділянки позивачів та незаконно отримувало з них дохід.

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЦК України завдана майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості).

Обов'язок доказування відповідно зі статтями 10,60 ЦПК покладений на сторони у справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачі звернулись до суду з колективним позовом, з розрахунком майнової шкоди за незаконно отриманий дохід з їх земельних ділянок, саме у виді пшениці, та враховуючи, що в судовому засіданні, встановлено, що земельні ділянки одним масивом або окремими земельними ділянками, відповідно до діючого законодавства, з встановленням твердих меж та межових знаків, позивачам в натурі не виділялись, кожен з позивачів отримав особисте свідоцтво на право власності на землю, та кожна з їх земельних ділянок в 2014 році оброблялась та дохід був отриманий з різних культур, враховуючи, що позивачі не скористались своїм правом зміни або уточнення позовних вимог, та на підставі ст. 11 ЦПК України, яка передбачає, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивачів про стягнення незаконно отриманих доходів від використання їх земельних ділянок, в натурі пшеницею, в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209,212-215, 218,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до СТОВ ім. Енгельса про стягнення незаконно отриманих доходів відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя