АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1448/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/789/1223/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апеклянта ОСОБА_1;

позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду від 20 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на придбане майно, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на придбане майно.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в березні 2001 року між ним та ОСОБА_3, який виступав представником від власників майнових паїв СВЗП "Верхостав" укладено договір купівлі-продажу гідротехнічних споруд ставка, а саме: водовипуск та рибоуловлювач, що в с.Футори Зборівського району. Відповідно до укладеного договору сплатив 2594 грн. і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, скільки той не з'являється в нотаріальну контору.

Рішенням Зборівського районного суду від 20 серпня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на гідротехнічні споруди ставка, а саме: водовипуск та рибоуловлювач, що в с. Футори Зборівського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу визнав і пояснив, що договір купівлі-продажу не підписував, оскільки не мав повноважень від СВЗП "Верхостав", так як і цей період був директором ТзОВ " імені Б.Хмельницького".

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 правомірно набув майно на підставі договору купівлі- продажу, а тому визнав за ним право власності на гідроспоруди.

Однак, з таким висновком суду колегія не погоджується.

Згідно ст. 309 ЦПК України - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.225 ЦК України( в ред .1963 р.) - право продажу майна, крім випадків примусового продажу), належить власникові.

Судом встановлено, що 3 березня 2001 року між ОСОБА_2 та СВЗП "Верхостав" в особі голови комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування спілки ОСОБА_3, укладено договір купівлі-продажу гідротехнічних споруд ставка, а саме: водовипуску та рибоуловлювача, що в с. Футори Зборівського району.

Пунктом 2 даного договору передбачено, що продавець зобов"язується передати, а покупець прийняти належну продавцю на праві спільної власності гідроспоруду.

Відповідно до укладеного договору позивач сплатив 2594 грн. і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки той не з'являється для вчинення відповідної нотаріальної дії.

Дані гідроспоруди ОСОБА_2 не використовував за призначенням з 2001 року по даний час, що ствердив в суді.

Визнаючи право власності на гідроспоруду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачем повинна була бути СВЗП "Верхостав", а не ОСОБА_3, який на той час не мав повноважень представляти дану спілку, так як був директором товариства ім. Б. Хмельницького, що стверджується копією його трудової книжки та особистих пояснень, де зазначив, що спірного договору не підписував.

Крім того, сторонами не представлено, а судом не здобуто доказів щодо належності на праві власності СВЗП "Верхостав" спірної гідроспоруди.

Також в апеляційній інстанції встановлено, що 20.03.2002 року між Зборівською районною державною адміністрацією, надалі "Орендодавець" та ОСОБА_1 "Орендар" укладено договір оренди, згідно якого "Орендодавець" на підставі розпорядження голови державної адміністрації №91 від 25.03.2002 року "Про надання ставка" передає, а "Орендар" приймає у тимчасове оплатне користування земельну ділянку загальною площею 3,21 га., яка розташована на території Зборівської міської ради Зборівського району в с. Футори в тому числі: водне дзеркало 1,89 га., землі під гідротехнічними спорудами 0,04 га., багаторічних насаджень 0,23 га., пасовищ 1,05 га. згідно з планом користування. Строк оренди 35 років. Даний договір є діючим на час розгляду справи.

Отже, гідрологічні споруди, право власності на які визнано рішенням Зборівського районного суду від 20 серпня 2013 року за ОСОБА_2, належали державі в особі Зборівської районної державної адміністрації, а не спілці співвласників земельних та майнових паїв ( СВЗП) "Верхостав".

Крім цього, гідрологічні споруди не є окремою складовою, а є невід"ємною частиною орендованого ставка, а тому не могли бути предметом договору купівлі-продажу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального, висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду від 20 серпня 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на придбане майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк