РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Львівська» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 2013-0420 « Ринковий Готівковий» від 02 квітня 2013 року, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 2013-0420 « Ринковий Готівковий» від 02 квітня 2013 року та судових витрат.

В судовому засідання 17.12.2014 року позивач свої позовні вимоги уточнив, просить стягнути із відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 7570,46 грн., що складається із тіла кредиту в розмірі 3490,41 грн., відсотків за користування ним в розмірі 1604,43 грн., додаткових відсотків за протермінування по сплаті кредиту в розмірі 1136,55 грн., заборгованості із врахуванням 3% річних - 59,96 грн. та упущеної вигоди в розмірі 1279,11 грн. та судових витрат.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог покликається на те, що 02.04.2013 року між Кредитною спілкою «Львівська» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2013-0420 "Ринковий Готівковий" , на підставі якого, відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 5000 гривень , із сплатою 64% річних за користування кредитом на термін до 02.10.2014 року . Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

В забезпечення виконання даного кредитного договору було укладено договір поруки, відповідно до якого, гарантом позичальника у випадку невиконання зобов"язання по своєчасному погашенню кредиту є ОСОБА_2.

Протягом терміну дії договору кредиту , відповідачі належним чином не виконували своїх зобовязань перед спілкою по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами ,в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. Так, остання сплата по кредиту здійснювалась 21.05.2014 року по тілу кредиту в розмірі 395,86 грн. та по відсотках в розмірі 343,38 грн.

Відповідно до п.п.5 п.3.1.1. Кредитного договору, кредитодавець має право збільшити відсоткову ставку за кредитом до 75 % річних, якщо позичальник протермінував сплату по кредиту та відсотках більше ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен день протермінуваня з розрахунку 0,15% річних від залишку кредиту для покриття завданих затрат. Просить задоволити позов.

В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним в позовній заяві .Просять позов задоволити .

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні 07.07.2015 року уточнені позовні вимоги визнали частково, в частині заборгованості тіла кредиту. Однак в чергове судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідмоялись про час та місце слухання справи.З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності, згідно ст.169 ЦПК України, постановити рішення ,проти чого не заперечили представники позивача .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, а тому суд і у даному випадку вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст. 169 ЦПК України, постановити рішення ,проти чого не заперечили представники позивача .

Заслухавши думку представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено , що відповідно до кредитного договору № 2013-0420 "Ринковий Готівковий" від 02.04.2013 року КС «Львівська» надала ОСОБА_1, кредит в сумі 5000 гривень, під 64 % річних за користування кредитом , з кінцевим терміном повернення 02.10.2014року .

Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

Відповідно до п.п. 5 п. 3.1.1 договору, кредитодавець має право збільшити відсоткову ставку за кредитом до 75% річних, якщо позичальник протермінував сплату по кредиту та відсотках більше ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен протермінований день з розрахунку 0,15% річних від залишку по кредиту для покриття завданих витрат.

В забезпечення виконання даного кредитного договору було укладено так званий договір поруки, відповідно до якого, гарантом позичальника у випадку невиконання зобов"язання по своєчасному погашенню кредиту є ОСОБА_2.

Разом з тим, договором поруки регулюється правовідносини , що визначені нормами ст.ст. 553-559 ЦК України.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку.

Однак, як вбачається з умов договору поруки, укладеного між Кредитною спілкою «Львівська»і ОСОБА_2 останній взяв на себе зобов"язання погашати заборгованість за кредитним договором , як гарант, а не поручитель. Проте, норми цивільно-правового законодавства не містять тлумачення такого поняття, як "гарант".

Відтак, суд відхиляє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_2, як поручителя, із підстав відсутності належно оформленого договору поруки за кредитним договором, та належних підтверджень про повідомлення останнього щодо невиконання умов договору.

Як стверджує позивач, відповідачем умови договору не виконувались і станом на 16.11.2014 року утворилась заборгованість в сумі 7570,46 грн., що складається із тіла кредиту в розмірі 3490,41 грн., відсотків за користування ним в розмірі 1604,43 грн., додаткових відсотків за протермінування по сплаті кредиту в розмірі 1136,55 грн., заборгованості із врахуванням 3% річних - 59,96 грн. та упущеної вигоди в розмірі 1279,11 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у визначений договором строк.

Однак, в порушення умов кредитного договору а також ст.ст. ,526,1054 ЦК України , відповідач свої зобовязання не виконав .

В звязку з цим , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по поверненню кредитних коштів відповідно до договору кредиту є підставними , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників позивача, розмір індексу інфляції за весь час прострочення, не конкретизовано і не доведено перед судом саме таку вимогу. Будь-яких, інших доказів саме такого розміру інфляції суд не знаходить.

Що стосується вимог позивача про стягнення із відповідача упущеної вигоди в розмірі 813,99 грн., то у задоволенні таких слід відмовити, оскільки умовами договору не передбачена така відповідальність, а законодавством ці питання в даних правовідносинах не регулюються.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61, 88, 169, 208-210, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Львівська» (МФО 380805, ) заборгованість за договором кредиту в сумі 6291 (шість тисяч двісті девяносто одна) грн. 35 коп. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення через суд, що ухвалив рішення.

Суддя В.Кузь