РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Профатило П.І.

при секретарі Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні гаражем,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить на праві приватної власності належить гараж АДРЕСА_1.

В серпні 2014 року, замок на дверях її гаражу змінено та від сусідів їй стало відомо, що її гаражем користується ОСОБА_2, який зберігає в ньому свої речі, з-за чого вона не може вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Добровільно відповідач не звільняє гараж, тому вона просить суд зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, що належить їй на праві власності, гаражемАДРЕСА_1. та звільнити гараж від майна відповідача, а також стягнути з відповідача на її користь та судові витрати по справі у сумі 2000 грн. за послуги адвоката та 243,60 грн. за сплату судового збору.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності за участю її представника ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримав, посилаючись на те, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий № :01:001:0959, для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0066га, а також зареєстровано право власності на гараж АДРЕСА_1. За відповідачем право власності на даний гараж не зареєстроване, він займає його самовільно, тому просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, справу розглянути у його відсутності за участю його представника ОСОБА_4 У судових засіданнях на яких був присутнім пояснив, що він на законних підставах у 2008 році у свого батька - ОСОБА_5 купив гараж за адресою: АДРЕСА_1. Даний гараж збудував його батько ОСОБА_5, тому гараж нікому крім батька не належав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_2 користується гаражем, що належить йому на праві власності, оскільки відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2008 року за ОСОБА_2 визнано право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1, площа гаражу складає 49,3 кв.м. Гаражем ОСОБА_1 він не користується, оскільки даний гараж розташований за іншою адресою: АДРЕСА_1, має інші характеристики, оскільки гараж ОСОБА_2 має оглядову яму, гараж має електроосвітлення, та площу розміром 38,6 кв.м., а тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 не довела, що ОСОБА_2 займає гараж, що їй належить та перешкоджає їй користуватися ним.

Представник третьої особи: КП «БТІ м. Слов'янська», Бондаренко В.В., в судовому засіданні пояснив, що гараж АДРЕСА_1, та гараж за адресою: АДРЕСА_1, це один і той же гараж, оскільки АДРЕСА_1 взагалі не має. Даний гараж належить на праві власності ОСОБА_1, про що у матеріалах інвентаризаційної справи є свідоцтво про право власності від 25.06.1997 року, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради. Рішенням виконкому Слов'янської міської ради від 21.05.2008 року № 386/13, ОСОБА_1 було узаконено самовільно збудовану прибудову, площею 18,4 кв.м, до гаражу, розташованого по АДРЕСА_1, та зобов'язано КП БТІ внести зміни до матеріалів інвентаризаційної справи. Рішення виконкому Слов'янської міської ради КП БТІ м. Слов'янська виконало, внесло зміни до інвентаризаційної справи по гаражу та прибудові до нього, що належить ОСОБА_1, встановлено загальну площу гаражу 38,6 кв.м. Відомостей, що власнику ОСОБА_5 виділялася земля для будівлі гаражу, чи ним самовільно будувався гараж у КП БТІ відсутні. У 2008 році до КП БТІ звернувся ОСОБА_2 з заявою про виготовлення технічного паспорту на гараж по АДРЕСА_1, у заяві номер гаражу зазначено не було. За даною заявою технік виїхав на місто, здійснив заміри гаражу, на який показав ОСОБА_2, також ОСОБА_2 вказав, що даний гараж має НОМЕР_1, та на підставі даних замірів йому було видано технічний паспорт на гараж. Розбіжності у розмірах гаражу виникли у зв'язку із технікою зняття розмірів, оскільки у 94-97 роках, діяла інструкція, відповідно до якої розміри знімалися за зовнішніми розмірами будови за допомогою вірьовки та розтяжної рулетки, тому при вимірювані квадратури будови могли бути неточності. Після зміни інструкції у 2008 році квадратура приміщень вимірюється за внутрішніми розмірами будови за допомогою електронної рулетки, тому виникли такі розбіжності у розмірах гаражу.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що у 2008 році до КП БТІ звернувся ОСОБА_2 з заявою про виготовлення технічного паспорту на гараж по АДРЕСА_1, у заяві номера гаражу зазначено не було. Вона виїхала на місто, здійснила внутрішні та зовнішні заміри гаражу, на який показав ОСОБА_2, його внутрішню та зовнішню висоту, розміри оглядової ями, також ОСОБА_2 вказав, що даний гараж має НОМЕР_1. Розміри знімалися за допомогою електронної рулетки.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 25.06.1997 року, виданого Слов'янською міською радою на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради від 21.05.1997 року, належить гараж АДРЕСА_1 ( а.с. 4-17).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2014 року, за ОСОБА_1, на підставі рішення Слов'янської міської ради від 26.11.2014 року, зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий № :01:001:0959, для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0066 га (а.с. 58, 90-91).

Відповідно до довідки КП БТІ № 1265-2/0.56/01 від 27.08.2014 року, за даними архівної довідки № 361, право власності на гараж АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_1 За даними архівної довідки КП БТІ № 835, право власності на вищезазначений гараж станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_2 не зареєстровано, однак він у 2008 році був замовником інвентаризації у серпні 2008 року (а.с. 18).

Позивач зверталася до відповідача з проханням щодо звільнення гаражу від його речей, що підтверджується письмовою вимогою від 19.08.2014 року направленою на адресу відповідача ( а.с. 19, 20).

З технічного паспорту від 29.08.2008 року, виготовленого Слов'янським бюро технічної інвентаризації на гараж АДРЕСА_1, вбачається, що даний паспорт було виготовлено на замовлення ОСОБА_2 без документів, загальна площа гаражу складала 49,3 кв.м, за внутрішніми розмірами розмір гаражу складає 42.9 кв.м. Розміри гаражу були зняті техніком ОСОБА_7 (а.с 44-45).

Відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області №2-5350/2008 від 23.10.2008 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на гараж, розміром 49,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Рішення набуло законної чинності 03.11.2008 року (а.с. 46).

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 самовільно, без її дозволу зайняв гараж, який їй належить на праві власності та під яким земельна ділянка також належить їй на праві власності, при цьому представник позивача не наддала жодного доказу того саме ОСОБА_2 зайняв її гараж, оскільки відповідно до рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області №2-5350/2008 від 23.10.2008 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на гараж, розміром 49,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке набуло законної чинності 03.11.2008 року та яке ніким не скасовано, та з пояснень представника КП БТІ м. Слов'янська вбачається, що гараж, який належить ОСОБА_1 та який належить ОСОБА_2, це один і той же гараж.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_4 на ті підстави, що ОСОБА_2 користується власним гаражем, який розташований зовсім за іншою адресою, має інші технічні характеристики: оглядову яму, інші розміри, ніж гараж ОСОБА_1, оскільки представник КП БТІ м. Слов'янська, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що АДРЕСА_1 , як юридичної адреси взагалі не існує, а свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що розбіжності розмірів гаражу, які зазначені у технічному паспорті ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виникли із - за зміни інструкцій вимірювання площ будівель та споруд.

Таким чином, з урахуванням зібраних доказів по справі в їх сукупності, суд приходить до переконань, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, що належить їй на праві власності, гаражемАДРЕСА_1. та звільнити гараж від майна відповідачам, не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 своїми діями не порушує право власності ОСОБА_1, оскільки користується гаражем на праві власності, яке визнано за ним рішенням суду, яке не скасовано, а тому вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319, 391,392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні гаражем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Профатило П.І.