Справа №498/180/15-ц
Провадження №2/498/138/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Теренчук Н.С.,
при секретарі - Іванову І.С.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу,-
17 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2012 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усну угоду, згідно якої відповідач зобов`язався продати їй за п`ять тисяч доларів США належний їй на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день, 13 серпня 2012 року вона з метою забезпечення виконання умов договору купівлі- продажу та у рахунок належних з неї платежів за договором, передала особисто відповідачу у якості авансу 4800 доларів США. Факт усної домовленості про продаж житлового будинку та факт передачі позивачем відповідачу вказаної суми грошових коштів підтверджується розпискою яка завірена в виконкомі Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області та з годом було сплачено і 200 доларів США, загалом 5000 доларів США тобто повну суму за усною домовленістю. Після одержання авансу в сумі 5000 доларів США відповідач надала можливість проживання у вказаному будинку, що підтверджується фіскальними чеками за якими вона сплачувала комунальні платежі, але в подальшому в порушення досягнутих усних угод про вартість будинку в сумі п`ять тисяч доларів США, відповідач підняв вартість будинку до десяти тисяч доларів США, з чого вбачається, що відповідач відмовився від укладення з позивачем договору і під приводом підняття ціни ухиляється від укладання та оформлення відповідного договору купівлі продажу житлового будинку. Відповідачка на сьогоднішній день відмовилась від укладання договору купівлі- продажу житлового будинку, коли їй в ультимативній формі було вказано або сплатити за будинок десять тисяч доларів США, або виселитись з будинку. Після чого вона звернулась до відповідачки з усною вимогою повернути їй п`ять тисяч доларів США, які вона одержала у якості авансу, однак відповідачка відмовилася їй їх повертати і продовжує відмовлятись до цього часу. Таким чином, оскільки між нею та відповідачем не було у встановленому законом порядку укладено договір купівлі продажу житлового будинку, а існувала лише усна домовленість укласти такий договір, сплачена нею відповідачу у рахунок виконання договору п`ять тисяч доларів США є авансом і відповідач зобов`язаний їх повернути мені в тому ж розмірі, в якому вони передавалися. Тому позивачка просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 129050 грн. авансу, що за курсом НБУ станом на 16.02.2015 року еквівалентом п`яти тисяч доларів США, а також стягнути з відповідачки на її користь судовий збір в розмірі 384 грн.
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що у 2012 році у зв`язку з переїздом на інше місце проживання, вона вирішила продати будинок який знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 і належить їй на праві власності. Їй подзвонила сусідка і сказала, що ОСОБА_1 цікавилась чи продає вона будинок і хотіла подивитись. ОСОБА_1 подивилась будинок, вона сказала їй, що усі необхідні документи для продажу будинку ще не готові. Вони пішли до сільської ради для того щоб скласти розписку про факт передачі грошей. ОСОБА_1 передала їй гроші в сумі 2000 грн. Розписку складала ОСОБА_3 , самостійно, після чого сказала їм розписатися. При цьому була присутня ОСОБА_4 сказала ОСОБА_3 , що це завдаток. Розписку вона не читала так як довіряла ОСОБА_3 . Решту грошей позивачка повинна була передати, коли вона зробить документи. Після чого, через деякий час вона приїхала до будинку і побачила, що ОСОБА_1 перейшла туди жити. Жити їй там ніхто не дозволяв. Вона почала казати позивачці, що потрібно йти оформляти документи на купівлю- продаж будинку, ОСОБА_5 тягнула час, просила почекати.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 хотіла купувати будинок у ОСОБА_2 . Приходила дивилась будинок, вони домовлялись між собою. ОСОБА_1 передавала гроші ОСОБА_2 в сумі 2000 грн. ОСОБА_1 сказала, що віддасть решту грошей, коли будуть готові документи. Потім вони разом поїхали до сільської ради, а вона пішла додому.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона працює бухгалтером в Великокомарівській сільській раді Великомихайлівського району, Одеської області в серпні 2012 року до сільської ради прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просили щоб ОСОБА_3 написала розписку про передачу аванса в розмірі 2000 грн. ОСОБА_3 склала розписку і попросила їх розписатися, ОСОБА_2 в цей час тримала гроші в руці.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем виконкому Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району, Одеської області 13.08.2015 до неї звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попросили її оформити розписку про факт передачі грошей. Вона їм пояснила, що розписки раніше не складала. Коли складала розписку були також присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ОСОБА_2 прийшла з грошима. Але факт передачі грошей вона не бачила. Вона завірила тільки підписи, розписку не зачитувала.
Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Ухвалою суду від 12 серпня 2015 року по данній цивільній справі було зупиненно провадження до набрання законної сили рішенням по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, секретаря виконкому Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району, Одеської області Проц Ганни Василівни про визнання недійсною розписки, скасування нотаріальної дії, стягнення моральної шкоди.
Рішенням Великомихайлівського району суду Одеської області від 04 листопада 2015 року, яке набрало чинності 01.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Розписку датовану 13.08.2012 року, складену від імені ОСОБА_1 в частині зазначення факту передачі ОСОБА_1 суми 4800 умовних одиниць як оплату за будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визнано не дійсною.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В судовому засіданні було встановлено, що розписку від 13.08.2012 року рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року визнано недійсною, але встановлено факт передачі ОСОБА_5 ОСОБА_2 гроші в розмірі 2000 грн., що еквівалентно 200 доларам США, що не заперечувалось ОСОБА_2 .

Судом безспірно встановлено, що договір купівлі-продажу будинку у встановленій формі між сторонами не укладався. Не було укладено ними у належній формі і правочину про забезпечення основного зобов`язання завдатком.

За ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передана ОСОБА_5 відповідачці ОСОБА_2 грошова сума в розмірі 2000,00 грн., що еквівалентно 200 дол. США є авансом, який у випадку звернення позивача з даною вимогою до суду підлягає поверненню позивачу. Данний факт, установлено рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року, яке набрало законної сили 01.12.2015 року.

Суд вважає, що факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. в судовому засіданні доведено, але повернення коштів не відбулось, однак доказів, щодо отримання коштів в розмірі 4800 дол. США ОСОБА_2 доведено не було.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити частково, в сумі - 2000 грн., що є еквівалентом 200 ( двісті) доларів США в рахунок сплаченого авансу. Оскільки позов задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 20,64 грн. А також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути судовий збір з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 885,36 грн.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого авансу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. що є еквівалентом 200 (двісті) доларів США, в рахунок сплаченого авансу.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 20,64грн.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 885,36грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.С.Теренчук

Повний текст рішення виготовлено 25 грудня 2015 року

Суддя Н.С. Теренчук