Справа № 464/5589/15-ц
пр.№ 2/464/1564/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04.12.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

при секретарі Бондар Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Львів, вул.Скрипника, 21 «а» кв.56; зобов'язати Сихівський відділ Державної міграційної служби у м.Львові зняти ОСОБА_2 з реєстрації в належній їй квартири. В обґрунтування заявлених вимог з посиланнями на ст..ст.71, 72 ЖК України позивач покликається на те, що з 21.09.2000р. відповідач її брат ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі за адресою: м.Львів, вул.Скрипника, 21 «а» кв.56, яка є її власністю. Відповідач з моменту реєстрації не проживає в належній їй квартирі, що підтверджується актами ЖБК № 243 від 18.12.14р., 18.03.15р. та 16.06.15р. та не сплачує комунальних послуг, просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Львів, вул.Скрипника, 21 «а» кв.56 на підставі реєстраційних посвідчень виданих Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 13 січня 1999 року, серія КММ № 003690, та від 09 вересня 2002 року, серія КММ № 007116 належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 (а.с. 4,5).

Відповідно до актів ЖБК № 243 від 18.12.14р., 18.03.15р. та 16.06.15р. обстеження місця проживання, до будинкової книги у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3 її чоловік, ОСОБА_4- син, ОСОБА_3.В.- син та брат власника ОСОБА_2, який зареєстрований у спірній квартирі з 21.09.2000р.

Згідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

На підставах, передбачених нормами ст.ст.71, 72 ЖК УРСР підлягають виселенню особи лише з будинків державного і громадського житлового фонду.

Судом достовірно встановлено, що квартира за адресою: м.Львів, вул.Скрипника, 21 «а» кв.56 не належить до державного або громадського житлового фонду (статті 4, 5 ЖК УРСР), а відповідач ОСОБА_2 не може вважатися наймачем або членом сімї наймача за договором найму державного або громадського житлового фонду.

Незважаючи на таке, позивач ОСОБА_1 заявила вимогу про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК України, хоча такі норми розповсюджуються на правовідносини, що ґрунтуються на договорі найму житла у будинках державного або громадського житлового фонду.

Враховуючи, що квартира є обєктом права приватної власності, відповідно не належить до державного або громадського житлового фонду, заявлений спосіб захисту є неналежним та не відповідає виниклим правовідносинам.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченому ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

До початку розгляду справи по суті позивач підставу позову не змінювала.

Після початку розгляду справи по суті позивач підставу позову змінила, але ухвалою суду від 04.12.15р. у прийнятті зміненого уточненого позову їй було відмовлено

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач не може бути визнаним таким, що втратив право на користування жилим приміщенням та знятим з реєстрації з підстав, зазначених позивачем в позовній заяві ст. ст. 71,72 ЖК УРСР, а тому у задоволенні позову про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації відмовити.

Копію заочного рішення надіслати сторонам не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: