н/п 2/490/3329/2015
23 вересня 2015 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді - Мамаєвої О.В.,
при секретарі - Костюк Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 та управління ДМС у Миколаївській області,
Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
У вказаному будинку зареєстрований син позивача ОСОБА_2, хоча з 2002р. не проживає, відносин із батьками не підтримує, не бере участі в утриманні будинку.
На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Крім того, просить зобов'язати третю особу управління ДМС у Миколаївській області, зняти відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
14.09.2015р. позивач уточнила позов, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.
Ухвалою суду від 24.06.2015р. до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучені ОСОБА_3 та управління ДМС у Миколаївській області.
У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зазначено, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку ст. 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про можливість розгляду питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.
Судом встановлено, що будинок №2 по вул.Адмірала Макарова у м.Миколаєві належить на праві приватної власності позивачу /а.с. 9,19/.
Згідно домової книги, у вказаному будинку відповідач зареєстрований з 03.09.1992р., як син власника будинку /а.с. 20/.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як слідує із пояснень позивача, викладених у позові, відповідач не проживає у спірній квартирі.
Вказані обставини підтверджуються проведеною перевіркою Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 16.05.2015р., згідно якої встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає з 1995 року /а.с. 18/.
За таких обставин суд вважає позовну заяву в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Що стосується заявлених позовних вимог про зобов'язання управління ДМС у Миколаївській області, зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, то позов в даній частині задоволенню не підлягає, позов заявлений передчасно, виходячи із наступного.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на
підставі: … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою ….
Тобто, для знаття з реєстрації достатньою підставою є надання до уповноваженого органу рішення суду про визнання особи такою, втратила право користування житловим приміщенням.
Будь-яких даних про те, що управління ДМС у Миколаївській області порушує права позивача, відмовляючи у проведенні зняття з реєстраційного обліку відповідача, і таке порушене право підлягає захисту у судовому порядку, суду не надано.
У випадку порушення управлінням ДМС у Миколаївській області прав позивача, вона не позбавлена можливості звернутись до суду із відповідним позовом.
Оскільки у позовні заяві позивач не просить про стягнення із відповідачів судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 405, 406 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 та управління ДМС у Миколаївській області, - задовольнити частково.
В задоволенні решти частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мамаєва