Справа № 715/1970/15-ц
Провадження № 2/715/766/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

за участю секретаря судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 26.12.2006 року між ними і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CVGWAK10011375. Згідно умов даного договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 34470,00 гривень на термін до 22.12.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитн6им договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1Відповідачі належним чином вимоги договору не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19646,55 грн., заборгованість по процентам у розмірі 36483,61 грн., заборгованість по комісії у розмір 289,56 грн. та пеня у розмірі 74539,76 грн. Просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в загальному розмірі 130959,48 грн. та судові витрати понесені по справі.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі.

Вiдповiдач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить суд відмовити у задоволення позовних вимог позивача, у зв'язку із спливом строків позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте його представник ОСОБА_3 подав суду заяву в якій просить відмовити позивачу у задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги не підлягають до задоволенню.

Так, відповідно до умов кредитного договору №CVGWAK10011375 від 26.12.2006 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 34470,00 гривень на термін до 22.12.2011 року включно, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26.12.2006 року було укладено договір поруки між банком та ОСОБА_2, яка припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту.

Згідно розрахунку наданого позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVGWAK10011375 від 26.12.2006 року, станом на 16.06.2015 року становить 130959,48 гривень, а саме заборгованість за кредитом 19646,55 грн., заборгованість по відсоткам 36483,61 грн., заборгованість з комісії 289,56 грн., заборгованість з пені 74539,76 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з п.1.1 кредитного договору №CVGWAK10011375 від 26.12.2006 року, строк дії кредитного договору з 26.12.2006 року по 22.12.2011 року включно.

Згідно з положеннями статей 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. З копії ухвали Глибоцького районного суду від 18.07.2012 року про повернення позовної заяви, яка набрала законної сили вбачається, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в липні 2012 року звертався до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором на предмет застави, тобто позовна давність перервалась.

Разом з тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано до суду позовну заяву до відповідачів 20 серпня 2015 року, тобто вже після спливу 3-ох річного строку позовної давності, після її переривання.

За правилами, встановленими ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на наведене позовні вимог позивача до відповідача ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у такому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова стала результатом домовленості сторін (банк)' і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст.559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

З розрахунку заборгованості за договором №CVGWAK10011375 від 26.12.2006 року, який міститься в матеріалах справи вбачається збільшення відсоткової ставки з 01.11.2008 року до 17,04 % річних, а з 01.02.2009 року до 27,48% річних.

З тексту договору поруки убачається, що відповідач ОСОБА_2 поручився за належне виконання умов кредитного договору про повернення кредиту в розмірі 34470 грн. до 22.12.2011 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,17% за місяць (14,04% на рік), а при порушенні зобов'язання по погашенню кредиту зі сплатою 2,80% відсотків за місяць.

Враховуючи, що п.13 договору поруки укладеним між банком та ОСОБА_2 передбачено, що зміна і доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди, та зважаючи на те, що за обставинами справи в межах наданих доказів не вбачається інформованості поручителя щодо збільшення обсягу його відповідальності внаслідок збільшення процентної ставки, суд приходить до висновку, що порука припинилася, а тому в частині позовних вимог відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_2, як поручителя слід також відмовити за безпідставністю.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: