АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5054/14-ц Головуючий в першій
Категорія № 50 (1) інстанції - Мясоєдова О. М.
№ 22-ц/774/399/к/15 Доповідач - Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Петренко К. І.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2008 року з нього на користь відповідача стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини доходу. Оскільки рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання другої дитини - дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини доходів, він просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5 з ? до 1/6 частини.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2008 року з ? до 1/6 частки доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення повнолітня, щомісячно.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги фактичні обставини справи. Зокрема, суд безпідставно взяв до уваги доводи позивача про те, що він винаймає квартиру без необхідності, оскільки зареєстрований за адресою батьків та має можливість мешкати разом з ними; не звернув уваги на матеріальний стан відповідача ОСОБА_4, яка отримує невелику заробітну плату, однак змушена утримувати двох дітей, в той час як позивач добре заробляє та має можливість надавати дітям матеріальну допомогу в більшому розмірі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_4 - матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2008 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини доходу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.05.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року змінено, зменшено розмір аліментів до 1/6 частини доходів.

Постановляючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 щодо зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції керувався ст.ст. 182,184,192 СК України та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_5 1999 року народження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

При цього, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне становище значно погіршилося у зв'язку із аліментними зобов'язаннями щодо другої дитини - ОСОБА_6.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини заслуговують на увагу як підстава для зміни розміру аліментів на утримання старшого сина, і є такою, що відповідає вимогам ст.192 СК України, та дає підстави для зміни розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування інших обставин - він винаймає квартиру без необхідності, оскільки прописаний та має можливість мешкати разом з батьками; не звернув уваги на матеріальний стан відповідача ОСОБА_4, яка отримує невелику заробітну плату, однак змушена утримувати двох дітей, в той час як позивач добре заробляє та має можливість надавати дітям матеріальну допомогу, не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та суд дійшов правильного висновку щодо їх необґрунтованості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, і дав їм правильну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: