Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 333/4113/14 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
№ провадження
22-ц/778/3065/15 Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Коваленко А.І., Кримської О.М.,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УОСК»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

Позивач зазначав, що 22.11.2013 року, о 16 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «FiatDucato», реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул. Радіо в районі будинку № 81 по вул. Космічній у м. Запоріжжя, ОСОБА_2 при зміні напряму руху не впевнився у безпеці, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керівництвом водія ОСОБА_5, чим було порушено п. 10.1 Правил дорожнього руху. Позивач вказував, що він є власником ушкодженого автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована відповідачем ПрAT «УОСК» на умовах обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП було заподіяно шкоди позивачу, якому належав пошкоджений автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Сенс». Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого володільцю колісного транспортного засобу від 25.11.2013 року, матеріальний збиток, завданий володільцеві автомобіля «ЗАЗ Daewoo» дорівнює 23981,90 грн.

Позивач вказував, що відповідач - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатив йому страхове відшкодування в сумі 9225,30 грн. (згідно акту № 13352 від 15.04.2014 року, складеного представником страхової компанії), проте, він не погоджується з розміром страхового відшкодування, визначеним відповідачем ПрAT «УОСК», оскільки така сума не відповідає розміру спричиненої шкоди у зв'язку з пошкодженням його автомобіля.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути на його користь з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 14756,60 грн. страхового відшкодування в порядку компенсації матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. 11.12.2014 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з ПрАТ «УОСК» 13255,89 грн. страхового відшкодування в порядку компенсації завданої матеріальної шкоди та стягнути на його користь з ОСОБА_2 6724, 18 грн. - матеріальну шкоду, не покриту сумою страхового відшкодування та 500,00 грн. компенсації завданої моральної шкоди - як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати, понесені ним.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 12255 (дванадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять гривень 89 копійок страхового відшкодування в порядку компенсації завданої шкоди, 1225 (одна тисяча двісті двадцять п'ять) гривень 22 копійки судових витрат, а всього 13481 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) гривня 11 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 6723 (шість тисяч сімсот двадцять три) 47 копійок вартості матеріальної шкоди, не покритої сумою страхового відшкодування виплаченого в порядку обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів; 500 (п'ятсот) гривень компенсації завданої моральної шкоди, а всього 7223 (сім тисяч двісті двадцять три) 47 копійок.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 67 (шістдесят сім) гривень 23 копійки в частині вимог майнового характеру, 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок в частині вимог немайнового характеру, а разом 310 (триста десять) гривень 83 копійки.

Судові витрати в сумі 18 (вісімнадцять) гривень 38 копійок залишено за позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині, що стосується ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Основні доводи апеляційної скарги ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» полягають в незгоді з тим, що суд першої інстанції надав перевагу висновкам судової автотоварознавчої експертизи від 18.11.2014 року, оскільки вважають, що ця експертиза проведена з порушенням «Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах» (затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. за № 3505/5), оскільки при проведенні судової автотоварознавчої експертизи судовий експерт взяв до уваги лише звіт оцінювача ОСОБА_6 Це є порушенням з боку експерта, оскільки він не вправі вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно. Апелянт вказує на те, що страхова компанія вже здійснила виплату страхового відшкодування - в розмірі 9225,30 грн., виходячи зі звіту оцінювача ФОП ОСОБА_7 від 12.02.2014 року,

Також апеллянт вважає, що при проведенні цієї експертизи порушено не тільки вказану Інструкцію, але не враховано роз'яснення «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» та положення «Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (затвердженої спільним Наказом Фонду державного майна та Мінюсту від 24.11.2003 р. № 142/5/2092) - зокрема, порушення полягає в тому, що експертиза проведена на підставі наданих судом матеріалів - без огляду пошкодженого автомобіля, а в ухвалі суду про призначення судової експертизи від 30.10.2014 року не міститься інформація щодо неможливості огляду пошкодженого автомобіля і що об'єктами досліджень є саме матеріали справи.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються незгоди з судовим рішенням - з огляду на те, що його відповідальність застрахована, шкоду повинна відшкодовувати страхова компанія, а висновок судової автотоварознавчої експертизи від 18.11.2014 року, на думку апелянта, складено з порушенням п. 5.1 «Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» без огляду автомобіля, який на час проведення експертизи був відчужений позивачем.

Вказані доводи апеляційних скарг не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді.

Судом встановлено, що 22.11.2013 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, відповідач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинку № 81 по вул. Космічній у м. Запоріжжя, повертаючи з вул. Космічної на вул. Радіо, не впевнився у безпеці, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ-Daewoo Сенс, реєстраційний номер НОМЕР_2, належний позивачу, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Пошкоджений автомобіль ЗАЗ-Daewoo Сенс на час ДТП належав на праві власності позивачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 30.05.2012 року ВРЕР № 3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. За довіреністю, виданою позивачем, станом на дату ДТП право керування автомобілем ЗАЗ-Daewoo Сенс та представництва інтересів позивача перед третіми особами мав ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована ПрАТ «УОСК» на умовах обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3879615 від 28.05.2013 року, а тому в день ДТП позивач повідомив страховика про страховий випадок, зателефонувавши на номер, вказаний у страховому полісі (а.с. 6).

У зв'язку зі скоєнням ДТП 22.11.2013 року ОСОБА_8 постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року (справа № 334/10916/13-п) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 5).

25.11.2013 року спеціаліст-автотоварознавець, аварійний комісар, оцінювач ОСОБА_6 (у присутності представника позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2) провів огляд автомобіля ЗАЗ-Daewoo Сенс, про що склав протокол огляду транспортного засобу, та всі учасники огляду підписали цей протокол (а. с. 20).

За результатами огляду 25.11.2013 року було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого володільцю колісного транспортного засобу № 230, згідно з яким матеріальний збиток, завданий володільцю автомобіля НОМЕР_3, , в результаті пошкодження його при ДТП, складає 23981,9 грн.; вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 30005,4 грн. (а.с. 10-24).

19.12.2013 року, діючи за довіреністю в інтересах позивача, ОСОБА_5 подав заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Заява (повідомлення) була отримана відповідачем ПрАТ «УОСК» 26.12.2013 року (а.с. 8-9; 60).

09.01.2014 року представник страхової компанії Никоненко А.С. провів огляд автомобіля ЗАЗ-Daewoo Сенс, про що склав акт огляду колісного транспортного засобу. Підпис власника автомобіля або його довіреної особи на цьому акті відсутній, а лише зазначено, що при огляді автомобіля був присутній ОСОБА_5 (а.с. 48).

12.02.2014 року за договором з ПрАТ «УОСК» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 було складено звіт №069/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO, державний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість відновлювального ремонту ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає (з урахуванням ПДВ) 14875,58 грн.; ринкова вартість ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_2 складає (з урахуванням ПДВ) 30006,85 грн.; вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки 09.01.2014 року складає (з урахуванням ПДВ в сумі 2045,05 грн.) 12270,35 грн. Даний звіт було складено ФОП ОСОБА_7 в м. Києві - за його місцем знаходження, без огляду ушкодженого автомобіля - на підставі вищевказаного акту огляду колісного транспортного засобу від 09.01.2014 року, складеного представником страхової компанії Никоненко А.С. (а.с. 42-53).

02.04.2014 року відповідач ПрАТ «УОСК» надіслав позивачеві повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 26.12.2013 року, № 3264 від 16.04.2014 року, в якому поінформував про рішення відповідача виплатити позивачеві страхове відшкодування в розмірі 9225,30 грн., та про вирахування з розміру визначеного збитку суми ПДВ, яка підлягає виплаті у разі подання документів на підтвердження сплати ПДВ при виконанні відновлювального ремонту. Вказана сума страхового відшкодування була перечислена на рахунок власника ушкодженого автомобіля, що визнається сторонами.

Також відповідач ОСОБА_2 сплатив на користь позивача встановлену полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшизу в розмірі 1000,00 грн.

Не погодившись із виплаченою сумою, позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що розмір виплаченого страхового відшкодування (9225,30 грн.) занижений порівняно з реальною шкодою - в сумі 23981, 9 грн., розмір якої зазначено у звіті від 25.11.2013 року, який було складено аварійним комісаром ОСОБА_6 невдовзі після ДТП та з оглядом автомобіля у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а. с. 10-20).

Ухвалою суду першої інстанції від 30.10.2014 року за клопотанням представника позивача було призначено судову автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого ОСОБА_3, власнику колісного транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Сенс, реєстраційний номер НОМЕР_2 унаслідок ДТП, що сталася 22.11.2013 року о 16 годині 10 хвилин з вини ОСОБА_2 в районі вул. Радіо біля будинку № 81 по вул. Космічній у м. Запоріжжя- на 12.02.2014 року? 2) Яка вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Сенс, реєстраційний номер НОМЕР_2 унаслідок ДТП, що сталася 22.11.2013 року о 16 годині 10 хвилин з вини ОСОБА_2 в районі вул.. Радіо біля будинку № 81 по вул.. Космічній у м. Запоріжжя- на 12.02.2014 року? Копія цієї ухвали направлена судовому експерту разом з матеріалами справи, а в супровідному листі від 30.10.2014 року вказано, що експертизу провести без огляду транспортного засобу на підставі документів, які зазначені в ухвалі (а. с. 122-122а).

Оскільки на момент розгляду справи пошкоджений автомобіль ЗАЗ-Daewoo був відчужений позивачем і не міг бути представлений для безпосереднього огляду, експерту були надані примірники обох звітів (від 25.11.2013 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_6 та від 12.02.2014 року, складеного ФОП ОСОБА_7) з метою визначення на основі їх матеріалів об'єктивних показників вартості матеріальної шкоди і вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 86 від 18.11.2014 року вбачається, що пошкоджений автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т13110 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 досліджувався двічі: вперше - 25.11.2013 року, про що оцінювачем (аварійним комісаром) ОСОБА_6 був складений протокол за участю представника власника - ОСОБА_5 та другого учасника події ОСОБА_2, якими протокол огляду (а.с. 20) був підписаний без зауважень; вдруге пошкоджений автомобіль досліджував 09.01.2014 року Никоненко А.С., про що був складений акт у присутності ОСОБА_5, підпис якого в акті огляду відсутній, а занесене лише прізвище. Винний у спричиненні ДТП ОСОБА_2 взагалі не був присутній при другому огляді пошкодженого автомобіля. (а. с. 48).

З матеріалів даної судової автотоварознавчої експертизи видно, що експерт звернув увагу на те, що 09.01.2014 року огляд ушкодженого автомобіля був проведений однією особою - Никоненко А.С., проте розрахунок заподіяної шкоди здійснювала інша особа - оцінювач ФОП ОСОБА_7, який не бачив досліджуваного автомобіля, а виконував розрахунки шкоди за актом огляду, складеним іншою особою, що заборонено п. 5.1 Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Також з матеріалів даної судової автотоварознавчої експертизи вбачається, що судовий експерт відмовився приймати для свого дослідження результати дослідження з визначення величини вартості відновлювального ремонту, проведеного оцінювачем ФОП ОСОБА_7 за актом огляду, складеним Никоненко А.С., оскільки по-перше, ним не було включено в перелік пошкоджених вузлів і агрегатів ряд позицій, які були вказані у протоколі огляду оцінювачем ОСОБА_6 та наявність яких підтвердили своїми підписами представник власника пошкодженого автомобіля - ОСОБА_5 та водій, винний у ДТП -ОСОБА_2

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 86 від 18.11.2014 року вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 22481,19 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля - 29205,37 грн. (а. с. 124-133).

За змістом статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 212 ЦПК України надані сторонами письмові докази, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення вказав, що критично ставиться до результатів дослідження, проведеного оцінювачем ФОП ОСОБА_7, оскільки в матеріалах звіту, виконаного ним немає жодних відомостей про те, чи має відповідну кваліфікацію Никоненко А.С., який 09.01.2014 року проводив огляд пошкодженого автомобіля і за актом огляду якого було складено звіт оцінювачем ФОП ОСОБА_7, чи видавався Никоненко А.С. сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, чи внесено його в Державний реєстр оцінювачів, чи має він кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та чи має він право проводити оцінку майна.

Задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з загальних засад відшкодування матеріальної шкоди винною особою (статті 22, 1166, 1187 ЦК України) та положень статті 1194 ЦК України згідно якої особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», а винним у спричиненні ДТП визнаний саме ОСОБА_2, судом правильно застосовано приписи статей 6, 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 22 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З матеріалів справи видно, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» визнала ДТП, яке мало місце 22.11.2013 року за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 страховим випадком та перерахувала на рахунок власника пошкодженого в результаті ДТП автомобіля - ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 9225,30 грн.

Згідно з п. п. 2.3, 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріальної шкоди визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

У разі настання страхового випадку у вигляді ДТП, внаслідок якої заподіяно шкоду майну третьої особи, страховик повинен відшкодувати такій особі вартість матеріальної шкоди, зменшену на розмір франшизи, визначеної у полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За висновком судової автотоварознавчої експертизи № 86 від 18.11.2014 року вартість матеріальної шкоди визначена в розмірі 22481,19 грн. (а. с. 124-133).

Страховим полісом № АС/3879615 (укладеним ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2 передбачена франшиза в сумі 1000,00 грн. Відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на час розгляду справи було виплачено власнику пошкодженого автомобіля - ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 9225,30 грн. Таким чином, суд першої інстанції вірно визначив, що стягненню на користь позивача ОСОБА_3 з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає ще 12255,89 грн. страхового відшкодування в порядку відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу позивача.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що вартість відновлювального ремонту не може бути стягнута взагалі, оскільки автомобіль не був відремонтований, а був проданий, є неспроможним з огляду на наступне.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитки, зазнані особою внаслідок заподіяння їй майнової шкоди, включають не лише втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, але також і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, чому відповідає показник вартості відновлювального ремонту, який не покривається в повному обсязі страховим відшкодуванням в порядку обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у зв'язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданої ним шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, за висновком судової автотоварознавчої експертизи № 86 від 18.11.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача визначена на рівні 29205,37 грн., з яких страховим відшкодуванням покриваються 21481,19 грн. (сума вказана з урахуванням франшизи 1000,00 грн., на які зменшується страхове відшкодування) (а. с. 124-133).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 сплатив позивачеві 1000,00 грн. Франшизи, то суд дійшов вірного висновку, що в порядку відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачу, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 матеріальна шкода в розмірі: 29205,37 грн. -21481,19 грн. -1000,00 грн. = 6723,47 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що позивачеві не спричинено моральної шкоди, оскільки він добровільно виплатив ОСОБА_3 франшизу - 1000 грн. та він взагалі не повинен відшкодовувати матеріальну і моральну шкоду, оскільки застрахував свою відповідальність, спростовуються наступним.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., суд першої інстанції вірно застосував приписи статей 23, 1167 ЦК України, оскільки діями ОСОБА_2, який є винним у спричиненні ДТП, ОСОБА_3 завдано душевних страждань у зв'язку із пошкодженням його майна - автомобіля марки ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, а розмір відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості.

З огляду на вищевикладене судова колегія дійшла висновку, що всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли підьвердження при апеляційному розгляді справи, а інші доводи апеляційної скарги ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не мають належного обґрунтування у чому полягає порушення судом вимог матеріального і процесуального права, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин судова колегія вважає, що відстуні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: