У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,

Суддів:Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» (далі - театр, відповідач) та просив визнати неправомірним та скасувати наказ відповідача № 4-к від 04 лютого 2014 року «Про зміну істотних умов праці» та наказ про звільнення з роботи № 17-к від 04 квітня 2014 року, поновити на посаді головного диригента театру, стягнути з відповідача на свою користь 8 323,00 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 3 000,00 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що наказом по театру від 04 лютого 2014 року № 4-к незаконно змінені істотні умови праці працівників театру, які полягали у зміні розміру оплати праці, а саме: зменшенні коефіцієнта підвищення посадового окладу за статус академічного, в зв'язку з чим заробіток був зменшений на 20 %. Оскільки позивач відмовився підписати згоду на переведення на інші умови оплати праці, його було звільнено з посади головного диригента наказом № 17-к від 04 квітня 2014 року.

Позивач вважає, що в театрі звільнення відбулось незаконно, оскільки змін істотних умов праці не відбулось, а також він вважав, що його звільнення відбулось без згоди профспілкового органу, що є порушення колективного договору, а також з порушенням строків попередження працівників, як того вимагає ч. 3 ст. 241-1 КЗпП України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_5 після попередження про зміну діючих умов оплати праці, а саме, зменшення йому коефіцієнту підвищення посадового окладу, таку пропозицію не прийняв, і відмовився продовжувати роботу у зв'язку із змінами істотних умов праці, відповідач обґрунтовано звільнив його з роботи з посади головного диригента на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України. При цьому судом було зазначено, що при розірванні трудового договору з позивачем не була потрібна попередня згода первинної профспілкової організації, оскільки ОСОБА_5 не був членом профспілкової організації.

Проте, повністю з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 працював на посаді головного диригента КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» Чернігівської обласної ради з 15 січня 2004 року.

Рішенням 17 сесії 6 скликання Чернігівської обласної ради від 30.01.2014 року «Про обласний бюджет на 2014 рік» скорочені витрати на культуру, в зв'язку з чим Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації було повідомлено про зменшення фінансування КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка», в тому числі на оплату праці не додано 937 700,00 грн, нарахування на оплату праці 340 500,00 грн.

Згідно п. 7.3 статуту КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка», органом до сфери управління якого входить Підприємство - Управлінням культури і туризму Чернігівської облдержадміністрації, і до компетенції якого належить в т.ч. і затвердження фінансового плану Підприємства, погодження кошторису, було доведено театру лімітну довідку про бюджетні асигнування та кредитування на 2014 рік на підставі зазначеного рішення обласної ради.

Відповідно до наказу КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» № 4-к від 04 лютого 2014 року «Про зміну істотних умов праці», у зв'язку із скороченням фінансування з обласного бюджету коштів на оплату праці працівникам театру з 05 квітня 2014 року передбачено: змінити істотні умови праці, що полягають у зміні розміру оплати праці - зменшено коефіцієнт підвищення посадового окладу до 1,5; 04 лютого 2014 року попередити всіх працівників згідно додатків під підпис з даним наказом; відділу кадрів у термін до 04 квітня 2014 року одержати письмове підтвердження у працівників згідно додатків згодних продовжувати роботу на вищевказаних умовах. Цим же наказом передбачено, що у разі незгоди з запропонованими змінами істотних умов праці працівники можуть бути звільнені за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Згідно акту від 04 лютого 2014 року вбачається, що головний диригент КП «Чернігівський обласний академічний Український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» ОСОБА_5 був ознайомлений з наказом № 4-к від 04 лютого 2014 року «Про зміну істотних умов праці», однак від підпису відмовився.

Крім того, ОСОБА_5 відмовився від продовження роботи зі зміненими умовами праці, що підтверджується актом від 27 березня 2014 року та від 04 квітня 2014 року.

Наказом № 17-к від 04 квітня 2014 року ОСОБА_5 було звільнено з роботи з посади головного диригента, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці ( п. 6 ст. 36 КЗпП України).

Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професій, змінювати розряди і найменування посад тощо, повідомивши про це працівника не пізніше ніж за два місяці. Якщо працівник відмовився від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, ця обставина є підставою для припинення з таким працівником трудового договору, а працівник підлягає звільненню за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 роз`яснено, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмови працівника від продовження роботи із зміненими істотними умовами праці може бути визнане необґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою виникла змінами в організації виробництва і праці (раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т. ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо).

Таким чином, власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професій, змінювати розряди і найменування посад тощо (частина третя ст. 32 КЗпП України) лише у випадках змін в організації виробництва і праці. Якщо ж такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, вказаних вимог закону не врахував та не звернув уваги на те, що змін в організації виробництва і праці в театрі не відбулось, у зв'язку з чим не з'ясував чи були підстави для зміни істотних умов праці - зменшення заробітної плати, яка була викликана скороченням фінансування з обласного бюджету коштів на оплату праці працівникам театру.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд на зазначені порушення норм процесуального прав уваги не звернув, доводи апеляційної скарги належним чином не перевірив і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, визнати ухвалені судові рішення законними і обґрунтованими не можна, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді:Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова