_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8261/15-ц
Провадження № 2-п/520/130/15
У Х В А Л А

25 серпня 2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Бондаренко О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення, що було постановлено цим судом 12.10.2010 року у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відповідно до якого вимоги банку були задоволені в повному обсязі та стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним та понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказував на те, що він дізнався про вказане рішення суду 11 червня 2015 року, та не погоджується з ним через те, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи у звязку з чим він був фактично позбавлений можливості надати суду свої пояснення та заперечувати проти вимог позову через що, на думку заявника, не було встановлено істотних обставин для правильного вирішення спору, зокрема вказував на невірне застосування судом норм процесуального права, пов`язаного з викликом учасників справи.

За такого заявник просив заяву про перегляд заочного рішення суду задовольнити, скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні зворотні поштові повідомлення, що долучені до матеріалів справи.

При цьому суд зазначає про те, що відповідно до аналізу положень ст. 231 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених учасників справи у судове засідання не перешкоджає вирішенню питання про перегляд заочного рішення у справі. Виходячи з викладеного, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, додані до неї матеріали, та відповідно до вимог ст. 231 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути зазначену заяву за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлені наступні обставини: Заочне рішення по справі № 2-4203 було постановлено Київським районним судом м. Одеси 12.10.2010 року.

Згідно матеріалів цивільної справи (а.с. 51) на час розгляду справи судом по суті заявник був знятий з реєстрації за адресою: м. Одеса вул. Жовтневої революції, 7, на адресу м. Одеса, вул. Терешкової, 13.

Відомостей про інше місце проживання або перебування відповідача суду надано не було.

До матеріалів справи долучено докази повідомлення заявника у встановленому законом порядку (а.с. 36, 37, 39, 46 зворотні поштові повідомлення про невручення ОСОБА_3 поштової кореспонденції, у звязку з його відсутністю за адресою проживання). Вказані відомості офіційно спростовані не були.

При цьому суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що зазначені вище відомості про направлення судових викликів та повідомлень є неналежними виходячи з аналізу положень ст. 74 ЦПК України: у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судові повістки надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Заявник вказує, що про час та місце судового засідання, у якому було ухвалено рішення по справі його не було повідомлено через що він фактично не міг заперечувати проти вимог позову та надавати суду свої пояснення, однак при цьому він не надає жодних обєктивних доказів, що спростовували або ставили б під сумнів посилання позивача на обставини, що є підставами його вимог.

Таким чином задоволення заяви про перегляд заочного рішення з зазначених підстав є недоцільним та таким що суперечить положенням п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідна позиція, щодо дотримання розумності строків судового розгляду справ викладена й в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Кухарчук проти України» від 10 серпня 2006 року, в справі «ОСОБА_4 проти України» від 09.01.2013 року та в справі «Дія 97» проти України» від 21.10.2010 року.

Така позиція суду обґрунтовується там, що на теперішній час у справі існує рішення суду щодо суті спору. У випадку скасування судом Заочного рішення у справі виникне ситуація, за якої спір, що випливає зі змісту позову, що надійшов до суду у березні 2010 року, не буде вирішений упродовж більше ніж 4-х років, що з огляду на зазначену позицію є неприпустимим.

Виходячи з викладеного суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню оскільки з наданих заявником пояснень та посилань передбаченої законом сукупності обставин що є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного відмовити.

Ухвала може оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть буди включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10-ти днів з дня проголошення цієї ухвали, а особами що не були присутніми при проголошенні ухвали протягом 10-ти днів з дня, коли така особа отримала її копію.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси П.А. Прохоров