АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/883/15 Головуючий 1 інстанції Сітало А.К.
Справа № 644/1255/14-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_1 взяв у нього в борг гроші в сумі 24 400,00 доларів США та 3 000,00 Євро, які зобов'язався повернути в строк до 20.12.2013 року, про що власноручно написав відповідну розписку. В строк, зазначений в розписці, гроші обумовлені договором повернуті не були, що свідчить про порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання. Згідно відомостей, що містяться на офіційному сайті Національного банку України, станом на день подання уточненої позовної заяви, курс долара США по відношенню до Української гривні становив - 1209.7248 грн. за 100 доларів США, курс Євро - 1621,1522 за 100 Євро. Враховуючи, що національною валютою в Україні є гривня, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 295 240 грн. 00 коп., що еквівалентно долару США, а також 48 630 грн. 00 коп., що еквівалентно Євро, а всього: 343 870 грн. 00 коп. Крім того, позивач посилався на те, що відповідач прострочив виконання зобов'язання на 7 місяців та 11 днів, а тому 3 % річних від простроченої суми в 348 870 грн. 00 коп. становить - 6322 грн. 77 коп. Також позивач зазначив, що сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 42 387 грн. 71 коп.

Всього після уточнення позовних вимог ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму боргу за договором позики від 15.04.2013 року, що еквівалентна 24 400 доларів США та 3 000 Євро, що становить 348870 грн. 00 коп., 3 % річних від простроченої суми, що становить 6322 грн. 77 коп., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 42 387 грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

Позивач та представники позивача в судове засідання не з'явилися. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив суд справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та ухвалити рішення в заочному порядку.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики яка складається з: суми боргу за договором позики 343 806 грн. 18 коп., що еквівалентна 24 400 доларів США та 3000 Євро, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 41 772 грн. 45 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 6301 грн. 54 коп., а всього стягнуто 391 880 грн. 17 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на незаконність,необґрунтованість рішення, неповне та неправильне встановлення обставини, що мають значення для справи, та таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, згідно ч. 3 цієї ж статті позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що 15.04.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 24400,00 доларів США та 3000,00 Євро та зобов'язався повернути боргу до 20.12.2013 року, що підтверджується копією розписки (а.с. 10).

У встановлений строк відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення боргу внаслідок чого виникла заборгованість.

Визнаючи розмір стягнення з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ця сума складається з: 24400,00 доларів США та 3000,00 Євро, еквівалент суми боргу в національній валюті (гривні) станом на 31.07.2014 року складає: 1209,7248 грн. за 100 доларів США, 1621,1522 грн. за 100 Євро, що дорівнює 24400 (доларів США) х 1209,7248 = 295171 грн. 68 коп., 3000 (Євро) х 1621,1522 = 48634 грн. 50 коп., а всього - 343806 грн. 18 коп.

Крім того, відповідач прострочив виконання зобов'язання на 7 місяців 11 днів, а тому 3 % річних від простроченої суми боргу складає - 6301 грн. 54 коп., яка розраховується наступним чином : 343806 грн. 18 коп. (сума боргу за договором позики) х 3 % річних / 100 % / 365 днів х 223 днів прострочення = 6301 грн. 54 коп.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними і зробленими у відповідності із зібраними доказами.

Однак, що стосується рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції за час прострочення в розмірі 41772 грн. 45 коп., то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в цій частині позову.

Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періодів порівнянні з базовим.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті.

Отже, підстав стягувати з відповідача на користь позивача індексу інфляції за час прострочення в розмірі 41772 грн. 45 коп. немає.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 41 772 грн. 45 коп. - скасувати і в позові ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -