АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1443/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Козяр Л.В.
Провадження № 22-ц/789/1225/15 Доповідач - Козак І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Євролізинг Україна" про визнання недійсним частини договору фінансового лізингу від 16.01.2015 року та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду з позовом до ТОВ "Євролізинг Україна" про визнання недійсним частини договору фінансового лізингу від 16.01.2015р. та стягнення коштів.

Ухвалою судді від 11.08.2015р. позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернено апелянту оскільки позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, а саме, не сплатив судовий збір в розмірі 1143,60 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду з мотивів порушення судом норм законодавства. Зокрема, суд першої інстанції не вірно дійшов до висновку, що на дані правовідносини не поширюються норми Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема і в частині про звільненні від сплати судового збору позивачів за даним Законом.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме - не сплачено судовий збір.

Проте колегія апеляційного суду вбачає порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи.

Так, в ухвалі від 30.07.2015р., якою ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, зазначено, що Закон України "Про захист прав споживачів" не поширюється на вказані правовідносини, а лише на переддоговірні відносини. Проте це не відповідає дійсності та суперечить нормам даного Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 цього Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

У той же час споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

З огляду на це, ст.18 Закону, ОСОБА_1 має право на звернення до суду в порядку і на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" і після укладення спірного Договору.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Окрім того, ухвалою судді від 30.07.2015р. позивачу було надано строк для усунення недоліків і сплати судового збору до 09 серпня 2015 року, що не відповідає нормам встановленим ЦПК України.

Строк на усунення недоліків позовної заяви визначено ЦПК, а тому цей строк не може визначатися суддею в довільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у суду були відсутні докази отримання копії ухвали позивачем про усунення недоліків позовної заяви, а отже, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви.

До того ж, 10.08.2015р. представником позивача на адресу Гусятинського районного суду було направлено заяву про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, ухвала суду від 11.08.2015р. про повернення позовної заяви ОСОБА_1 є передчасною та постановленою з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.О. Козак