Справа № 570/1304/15-ц
Номер провадження 2/570/736/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

з участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами був укладений кредитно-заставний договір. Позичальнику були надані грошові кошти для придбання автомобіля, встановлений термін їх повернення. Однак відповідачка не виконує покладені на неї зобовязання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки наявну заборгованість; та судові витрати.

Представник позивача позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що банком не були пропущені строки звернення до суду, оскільки термін позовної давності за умовами укладеного договору складає 5 років; останній платіж був здійснений 21.05.2009 року, договір діє до 21.02.2011 року, а банк подав позов до суду 31.03.2015 року. Таким чином, банк звернувся до суду вчасно, адже на час закінчення дії договору 21.02.2011 року відповідачка могла погасити заборгованість. Коли таке не відбулося, то банк подав відповідний позов. В подальшому представник позивача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі.

Відповідачка позов не визнала. Подала до суду заперечення, згідно до яких вважає, що банк пропустив процесуальні строки для звернення до суду за захистом порушеного права. Так, відповідачка вважає, що такі строки слід обчислювати з дати проведення останнього платежу. Крім того вважає, що банк неправильно вирахував суму пені. За таких умов просить суд відмовити в задоволенні позову. В останнє судове засідання відповідачка не зявилася. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав. Посилаючись на письмові заперечення відповідачки пояснив, що у даному випадку має місце сплив строку позовної давності не лише відносно основного зобов'язання, а й відносно нарахування неустойки, тому просить зменшити розмір останньої, оскільки він втричі перевищує розмір основної заборгованості; а наявність збитків позивачем взагалі не встановлена. В останнє судове засідання представник відповідачки не зявилася. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № ROHPАA00004212 від 22.02.2008 року ОСОБА_3 (далі - Відповідачка) отримала кредит у розмірі 4917,39 доларів США на термін до 21.02.2011 року.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідачка станом на 05.03.2015 року має заборгованість 16 423,67 доларів США, яка складається з наступного:

- 3 130,81 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 12 500,47 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до умов договору:

- 10, 83 доларів США - штраф (фіксована частина).

- 781, 56 доларів США - штраф (відсоткова складова).

Розрахунок суми заборгованості додається банком.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідачка зазначає про неправильність проведених банком розрахунків, але на противагу їм не надала свої. Тому суд приймає до уваги розрахунки, що були подані банком.

Відповідачка просить суд застосувати положення статті 267 ЦК України і вважає, що банк мав би предявити позов в строк до 01.01.2014 року. І в той же час просить суд зменшити розмір неустойки. Однак така позиція відповідачки є взаємовиключною, і свідчить про те, що відповідачка не вважає що банк звернувся до суду з позовом з пропуском строків на захист свого цивільного права або інтересу.

Суд вважає, що банком не були пропущені строки звернення до суду.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк виконання договору визначений в самому договорі - до 21.02.2011 року. Останній платіж був здійснений 21.05.2009 року. Банк сподівався на те, що відповідачкою будуть виконані умови укладеного з нею договору до 21.02.2011 року. Тому, саме з 21.02.2011 року слід обчислювати строки на захист банком свого цивільного права або інтересу. За таких умов суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови в позові на підставі ст.267 ЦК України.

В той же час суд вважає, що наявні підстави для зменшення неустойки (пені).

Згідно до розяснень, що містяться в пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому відсотки, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Оскільки від відповідачки поступила заява про застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України (про зменшення розміру неустойки у виді пені), то суд, зважаючи на неї, приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до суми основного боргу до 3 130,81 доларів США.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 525, 526, 530, 1050, ч.1 ст. 1054 ЦК України суд вважає, що позов слід задоволити частково.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК (р/р 3111, , вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49049) 7 054, 01 доларів США (що за курсом 23,09 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.03.2015 року складає 162 877, 10 грн.) за кредитним договором № ROHPАA00004212 від 22.02.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ „ПриватБанк (р/р 3111, , вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49049) - 1628 грн. 77 коп. судові витрати (судовий збір).

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.