Провадження № 2/185/6186/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.02.1999 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 16.02.1999р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 42, згідно свідоцтва про шлюб. Мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 07.03.2009 р.н відповідно свідоцтва про народження (а.с.6,14,16).

Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 487,20грн., сплачений при останнім подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.02.1999 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 42.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (ін. НОМЕР_1) судові витрати по справі по оплаті судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6