Провадження №22-ц/784/2191/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження N 22 ц/784/2191/15
Категорія 48 Головуючий у 1 - й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Кутової Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивачка зазначала, що вона та відповідач з 27 березня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає на власний розсуд.

Посилаючись на наведене, а також на те, що доходи відповідача їй невідомі, позивачка просила стягувати з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнуто з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі. Позивачка посилається на те, що при визначенні розміру аліментів суд неповно зясував обставини щодо сімейного та матеріального стану відповідача.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони з 27 березня 1998 року по 09 червня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року (а.с.43).

Сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки ТОВ «Центральний 1» від 01 липня 2014 року ОСОБА_6 проживає із позивачкою (а.с. 9).

В позовній заяві ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_5, яка є інвалідом з дитинства, на власний розсуд, чим порушує права дитини і просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки їй не відоме джерело доходів відповідача

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що в добровільному порядку надає позивачці допомогу на утримання дочки ОСОБА_5. Відповідач також зазначав, що з ним проживає старша дочка ОСОБА_7, яка є інвалідом з дитинства і навчається в Національному університеті «Києво-Могилянська академія», а тому потребує матеріальної допомоги (а.с. 33).

Проте відповідач не надав належних доказів на підтвердження того, що на його утриманні знаходиться дочка ОСОБА_8, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги.

Частиною першою ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 180, 184 СК України прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки із відповідача, суд, зокрема, виходив із того, що крім утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 останній також утримує повнолітню дочку ОСОБА_9, яка продовжує навчання.

Проте з висновком суду в цій частині в повній мірі не можна погодитись із наступних підстав.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із відомостей Головного управління ДФС у Миколаївській області від 18 вересня 2015 року видно, що на час розгляду даної справи в суді ОСОБА_4 із урахуванням його доходів мав можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_5 (а.с. 73). Згідно цих відомостей ОСОБА_3 в період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року доходів не мала ( а.с. 74).

Із довідки Національного університету «Києво ОСОБА_10» від 10 серпня 2015 року видно, що ОСОБА_7 отримує стипендію, загальний розмір якої з вересня 2014 року по липень 2015 року, складає 10176 грн. 17 коп. (а.с. 64). Довідка Управління соціального захисту населення Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 03 серпня 2015 року свідчить про те, що ОСОБА_7 отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 949 грн.(а.с. 46).

Із урахуванням наведених доказів колегія приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині розміру аліментів, суд неповно зясував фактичні обставини щодо сімейного та матеріального стану сторін, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення в частині визначення розміру аліментів і стягнення на користь позивачки із відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року і до повноліття дитини.

Це ж рішення в частині вирішення судових витрат слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути 267 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2015 року змінити.

Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого у м. Читі Російської Федерації, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року і до повноліття дитини.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення судових витрат залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 267 (двісті шістдесят сім) грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: