АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-3866/2011 Головуючий 1 інст. - Юхимук Р.С.
Провадження № 22ц/790/942/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 березня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року в розмірі 81259,46 грн. звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2. В обґрунтування позову вказано, що відповідно до укладеного договору № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року відповідач 15 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 47343,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 жовтня 2027 року. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим стоном на 27 вересня 2011 року має заборгованість у сумі 81259,46 грн., що складається з: 46877,04 грн. (заборгованість за кредитом) + 30033,16 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 4349,26 грн. (пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № LGC0G2, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 45,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 63125,00 грн. У зв'язку з тим, що позивач просить звернути стягнення на заставлене майно - квартиру АДРЕСА_2; також позивач просить виселити громадян з вказаної квартири. Оскільки добровільно відповідач заборгованість не погасив, позивач звернувся з позовом до суду.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 квітня 2013 року, ухваленому у даній справі, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

Відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що на час ухвалення рішення фактичної заборгованості за даним кредитним договором не існує, а отже, розрахунок до позову є невірним.

Заява відповідача була задоволена, рішення суду від 17 квітня 2013 року скасовано та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, надав суду письмові заперечення по справі, вказавши, що позивачем без згоди відповідача було підвищено відсоткову ставку за договором, а тому позовні вимоги безпідставні та просив у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 березня 2014 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року в розмірі 81259,46 грн. звернено стягнення на квартиру загальною площею 45,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 821 грн. 09 коп. У задоволенні інших позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи оскільки суд не звернув уваги чи дійсно виникла заборгованість, та чи відповідає її розмір умовам кредитного договору. Крім того, жодного документального підтвердження зміни процентної ставки за договором позивач не надав, як і не надав доказів направлення повідомлення про зміну процентної ставки відповідачу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 179, 212, 213 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване встановленням таких фактів та відповідних їм правовідносин.

15 жовтня 2007 року між ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № LGC0G2 (а.с. 10-12), за умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 15 жовтня 2007 року по 15 жовтня 2027 року включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 3156,25 грн. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; відповідно до п. 2.2.7 цього договору позичальник (відповідач по справі) надає Банку належним чином оформлені згідно п. 7.3 цього Договору договори іпотеки, поруки і т.і. для забезпечення виконання зобов'язань, Договір страхування заставного майна.

Згідно договору про іпотечний кредит ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року (а.с. 12 зв. - 15), за умовами якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 47343,75 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 47343,75 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надано строком погашення не пізніше 15 жовтня 2027 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Виконання зобов'язань позичальника за цим договором забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення розташованого за адресою: АДРЕСА_2, визначеного в Іпотечному договорі; Договору поруки № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року, укладеного з ОСОБА_2. Відповідно до п. 3.2 цього Договору, Кредит, наданий Кредитором, також забезпечується всім належним Позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, установленому законодавством.

15 жовтня 2007 року Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № LGC0G2, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з договору про іпотечний кредит передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно: 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 3112, зареєстрований в державному реєстрі правочинів 15 жовтня 2007 року за № 2418044. В іпотечному договорі накладено заборону відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки.

Суд першої інстанції з копії статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18зв.-22) встановив, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що також передбачено п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит № LGC0G2 від 15 жовтня 2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними та підтверджені письмовими доказами, які у суду не викликали сумніву. Іпотечний договір свою дію не припинив, керуючись ст.ст. 526, 530, 589, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 33, Закону України «Про іпотеку» суд першої інстанції задовольнив позов.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі - покупцеві.

Вказані повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі - покупцеві у разі порушення основного зобов'язання закріплені договором іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладання договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених в договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеко держателем не є вичерпний.

Договором іпотеки, укладеним між сторонами у справі, передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 Цивільного кодексу України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватися на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Позивачем були виконані вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» стосовно повідомлення боржника про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення.

Вимогу позивача про виселення інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предметі іпотеки), суд першої інстанції правильно залишив без задоволення, оскільки позивач не надав доказів, що хтось окрім відповідача зареєстрований у спірній квартирі.

Судом першої інстанції ретельно перевірялись доводи відповідача щодо розміру заборгованості та підстав зміни процентної ставки за кредитним договором і порушень законодавства та договорів з боку позивача встановлено не було.

Судова колегія вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки та не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: -