РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючої судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Кулинич М.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання удаваним кредитного договору та про визнання його виконаним у повному обсязі,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту рішення Банк), вимоги якого у подальшому уточнив (т.2, а.с.103-108). ОСОБА_1, посилаючись на статті 203,235 Цивільного Кодексу України, статті 11,19 Закону України «Про захист прав споживачів», просив суд про наступне: визнати удаваним договір про надання споживчого кредиту №0 від 16 листопада 2007року, та таким, що укладений у національній валюті України - гривні, в розмірі 257 550,00 грн., а також визнати договір про надання споживчого кредиту виконаним в повному обсязі.

Позивач суду пояснив, що звертався до Банку із заявою про надання кредиту в національній валюті, а не в доларах США. Представники Банку фактично ошукали його, змусили тривалий час чекати в нотаріальній конторі і у такий спосіб схилили до підписання кредитного договору в доларах США та договору іпотеки нерухомості. Спираючись на висновок проведеної за його клопотання судової економічної експертизи, ОСОБА_1 стверджував, що відкриття на його імя рахунків в іноземній валюті не підтверджується та вважав, що повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором і, більше того, переплатив Банку 157 188,49 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що у заяві-анкеті на отримання кредиту ОСОБА_1 підкреслив, що хоче отримати кредит в національній валюті. Натомість, у кредитному договорі зазначено, що Банк зобовязався надати кредит в іноземній валюті в сумі 51 800 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредитні кошти. На протязі семи років ОСОБА_1 виконував прийняті на себе зобовязання та сплачував кредит у доларах США. Представник Банку також зауважив, що на момент укладання договору діюче законодавство не забороняло Банкам надання валютних кредитів. Представник відповідача заперечив висновок судової економічної експертизи, посилаючись, зокрема, на Постанови НБУ № 492 від 12 листопада 2003 року «Про затвердження інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземній валюті», № 254 від 18 червня 2003 року «Про затвердження «Положення про організацію операційної діяльності в банках України» (заперечення відп. т.1, а.с.35-36, т.2 а.с.92-97, 111-113).

Третя особа ОСОБА_5 позов до Банку вважала таким, що підлягає задоволенню. Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

08 листопада 2007 року ОСОБА_1 заповнив заяву-анкету позичальника на отримання кредиту у Банку. Зокрема, у розділі 8 він просив видати йому кредит на купівлю товару (підприємницька діяльність)», строком на 7 років у національній валюті України (заява, т.1, а.с. 69-73).

16 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0 (далі по тексту кредитний договір, договір кредиту).

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Договору кредиту Банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 51 800,00 доларів США, що дорівнює 261 590,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит... Сторони також обумовили, що «гривневий еквівалент суми кредиту зазначається у договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті» (т.1, а.с.5). Невідємною частиною договору є Додаток № 1 графік погашення кредиту (т.1, а.с.8,9), Додаток № 2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (т.1, а.с.11,12,13), в якому такі значення, як сума платежу за розрахунковий період, погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом вказані у доларах США, а платежі за надані сукупні послуги на користь третіх осіб, повязані зі страхуванням, оцінкою предмета забезпечення і таке інше - у національній валюті України гривні.

Кредитний договір забезпечується іпотекою нерухомого майна квартирою № 94 у будинку № 11 по вулиці Жовтневій у м. Кременчуці (договір іпотеки, т.1, а.с. 14-15).

У договорі іпотеки прямо зазначене зобов"язання, виконання якого забезпечується іпотекою нерухомого майна - кредитний договір №0 від 16 листопада 2007 року, укладений між боржником ОСОБА_1 та Банком на суму 51 800 доларів США 00 центів (т.1, а.с. 86-87).

Позивач підтвердив належність йому підписів у кредитному договорі та договорі іпотеки; третя особа ОСОБА_5 також не заперечувала свої підписи у договорі іпотеки.

Згідно виписки за кредитним договором за заявами позичальника кредит видавався йому кількома траншами (т.2, а.с. 65) в доларах США. Ці кошти позивач отримував зі свого поточного рахунку № 2000, на який Банк, виконуючи умови кредитного договору, перерахував 51 800 доларів США. У період з грудня 2007 року по грудень 2014 року включно ОСОБА_1 виконував умови кредитного договору та погашав кредит у доларах США.

За клопотанням позивача суд призначив по справі судово-економічну експертизу. Експерт дійшов висновків про те, що Банк порушив умови відкриття рахунку в іноземній валюті, попередньо не відкривши рахунок в національній валюті; в матеріалах справи відсутні платіжні доручення в іноземній валюті з необхідними реквізитами, а позичальник у заяві-анкеті просив про отримання кредиту в національній валюті. Експерт вважав, що відкриття у ПАТ «УкрСиббанку» рахунків в іноземній валюті на ім»я ОСОБА_1 не підтверджується, як не підтверджується і перерахування кредитних коштів в сумі 51 800 доларів США і отримання їх позичальником готівкою. За умови, що курс долара США до гривні на момент укладення кредитного договору складав 5,05 гривень за один долар США, позичальник сплатив Банку 532 250,91 гривню, заборгованість по кредиту відсутня, а розмір переплати по кредитному договору становить 157 188,49 грн. (т.2, а.с.69-78).

В судовому засіданні експерт підтвердив свій висновок та розяснив, що документально підтверджується факт відкриття Банком поточного рахунку у доларах США, на який по заявах ОСОБА_1 Банк перерахував 51 800 доларів США; зміст операції зарахування на поточний рахунок для зберігання. На думку експерта, відсутні докази того, що ОСОБА_1 з цього рахунку видавалися кошти. Банк не повідомив позичальника про відкриття валютного рахунку та можливість управляти ним. Водночас, експерт зазначав, що у справі є докази погашення ОСОБА_1 кредиту у доларах США, та немає підстав вважати, що ОСОБА_1 отримував якийсь інший кредит у національній валюті.

Вирішуючи спір, суд виходить із такого:

Положеннями частини першої статті 626, статті 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами статті 638 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно приписів статтей 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 235 Цивільного Кодексу України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У відповідності до частини першої та третьої статті 212 Цивільного процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів... Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Частиною шостою та сьомою статті 147 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що висновок експерта не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

Як зясувалося під час надання експертом пояснень, його висновок про те, що перерахування Банком кредитних коштів у розмірі 51 800,00 доларів США та отримання їх готівкою ОСОБА_1 документально не підтверджується, не означає, що ОСОБА_1 фактично отримав кредит у національній валюті України. Експерт прямо пояснив, що отримання кредитних коштів у гривні також не доводиться документально. Водночас, експерт підтвердив, що ОСОБА_1 на протязі семи років погашав у доларах США кредит. Первинними банківськими документами, як долучені до матеріалів справи, - випискою за поточним рахунком ОСОБА_1 № 2000, заявою ОСОБА_1 про відкриття поточного рахунку від 16 листопада 2007 року, де позичальник просить відкрити поточний рахунок у доларах США, заявами ОСОБА_1 на видачу готівки за період з 16 листопада 2007 року по 10 грудня 2007 року на загальну суму 51 000 доларів США, підтверджується фактична видача Банком позичальнику кредитних коштів кількома траншами на загальну суму 51 000 доларів США.

Посилання ОСОБА_1 в уточненнях до позовних вимог (т.2, а.с. 104) на те, що Банк штучно збільшив відсотки за кредитним договором та розмір пені, розрахувавши кількість календарних днів методом «факт/360», також не є доказом удаваності укладеного правочину та повного виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором по сплаті споживчого кредиту.

На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту №0 від 16 листопада 2007 року удаваним та таким, що укладений у національній валюті України гривні, а також про визнання кредитного договору виконаним у повному обсязі - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя