Справа № 373/3181/14-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І.О.
Провадження № 22-ц/780/1142/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Мережко М.В.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити нотаріальні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина . 17 березня 2009 року їй та її доньці, ОСОБА_4, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 27 жовтня 2014 року у Господарському суді Київської області її представником було отримано копії документів, які підтверджують заборгованість ТОВ „Швейна фабрика „Гаян" перед ОСОБА_3 в розмірі 100000,00 доларів США, 160 806,00 німецьких марок та 70 000 000,00 російських рублів. 04 листопада 2014 року позивач звернулася до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на майнові права на грошові кошти у розмірі 23 527 199,72 грн. за договорами позики. 13 листопада 2014 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченком О.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність заборгованості ПП „Швейна фабрика „Гаян" перед ОСОБА_3

Позивач, вважаючи дії нотаріуса незаконними, просила суд скасувати його постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язати Переяслав-Хмельницьку міську державну нотаріальну контору вчинити нотаріальну дію, пов'язану з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права на грошові кошти у розмірі 23 527 199,72 гривень, що належали ОСОБА_3 за договорами позики від 06.02.1997 року, від 28.11.1996 року, від 06.02.1997 року, від 21.08.1996 року; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов. Скаргу обґрунтувала тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі, є підстави для задоволення її позовних вимог. Крім того, зазначає, що до спірних правовідносин не можна застосувати положення ст. 219 ЦК УРСР. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач після смерті її чоловіка ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини у вигляді майнових прав на заборгованість ТОВ „Швейна фабрика „Гаян". Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначені майнові права у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини вказані зобов'язання на підставі положень ст. 219 ЦК УРСР були припинені, оскільки ще за життя ОСОБА_3 боржник ВАТ „Переяслав-Хмельницька швейна фабрика" був реорганізований у приватне підприємство та перейшов у приватну власність спадкодавця. За таких умов мав місце збіг боржника та кредитора у одній особі, що веде до припинення зобов'язання.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Підпункт 1.2 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачає, що при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус має з'ясувати серед іншого відомості стосовно наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження. Відповідно о положень п. 1 глави 13 розділу І вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Зважаючи на те, що подані до нотаріальної контори документи не містять беззаперечних даних щодо наявності/відсутності спірних майнових прав - права майнової вимоги до існуючої на сьогоднішній день юридичної особи - до ТОВ „Швейна фабрика „Гаян", нотаріус на виконання вищевказаних норм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дані дії нотаріуса були досліджені судом першої інстанції, за результатами розгляду яких суд першої інстанції прийшов до висновку про їх відповідність вимогам закону.

З висновком суду першої інстанції щодо законності оскаржених дій нотаріуса погоджується й колегія суддів апеляційного суду. При цьому колегія суддів вбачає, що питання про наявність чи відсутність права майнової вимоги до ТОВ „Швейна фабрика „Гаян" є спором про право між спадкоємцями померлого та правонаступником вказаної юридичної особи, та може бути вирішеним не шляхом оскарження дій нотаріуса, а в позовному провадженні при розгляді відповідного позову про визнання за позивачем такого права.

Не можуть бути прийняті й посилання апеляційної скарги на незаконність застосування судом положень цивільного законодавства (ст. 219 ЦК УРСР), що діяло на час смерті спадкодавця, а не положень закону на час вирішення спору, оскільки саме на час відкриття спадщини й має вирішуватися питання про наявність/відсутність майна, що входить до складу спадщини, та й чинне на даний час законодавство містить аналогічну до застосованої судом норму (ст. 606 ЦК України).

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи та встановлених судом меж апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді