провадження №2/369/4996/15
24.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.
за участю секретаря Раситюк М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 16 вересня 2008 року позивач надала в позику відповідачу 100000 грн. Факт передачі зазначених грошових коштів підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_2 Також в розписці вказано, що в разу неповернення відповідачем суми позики, вона зобовязується передати у власність позивачу приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська,9.
Строк повернення позики в розписці не зазначено, в період з 16 вересня 2008 року по день подання позову відповідач своїх зобовязань не виконала, грошові кошти не повернула.
07 жовтня 2015 року позивач направила відповідачу вимогу про сплату боргу в сумі 100000 грн., встановила строк виконання зобовязання до 14 жовтня 2015 року, проте до даного часу борг відповідачем не повернуто.
Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 100000 грн. та судові витрати у справі.
У судове засідання позивач та її представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася.
За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи зі змісту ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом установлено, що між сторонами у справі 16.09.2008 року був укладений усний договір позики відповідно до умов якого, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в позику грошову суму в розмірі 100000 грн., та зобовязалася вказану суму повернути. Строк повернення позики в договорі не визначений. Крім того зі змісту договору випливає, що вразі не повернення відповідачем боргу, остання передає у власність позивачу приміщення розташовані на вул. Пушкінська 9-А у м Києві.
Вказана обставина підтверджується власноручною розпискою відповідача ОСОБА_2 від 16.09.2008 року на (а.с.4).
На підставі ст. 530 ЦК України у звязку з не визначенням у договорі позики терміну виконання зобовязання щодо повернення грошових коштів, 07 жовтня 2015 року позивач направила відповідачу вимогу про сплату боргу в сумі 100000 грн., встановила строк виконання зобовязання до 14 жовтня 2015 року, проте до даного часу борг відповідачем не повернуто.
За таких обставин, враховуючи те, що зобовязання за договором позики відповідачем не виконано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 100000 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1000 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем та її представником до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.Я. Волчко