Справа № 500/4221/15-ц
Провадження № 2/500/2286/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_3, який заявою від 28.09.2015 уточнив та просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна № 2178 від 14.08.1997 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, визнати спільною сумісною власністю подружжя 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, та провести поділ вищезазначеного житлового будинку, визнавши за позивачем право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42 та визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0469 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, мотивуючи тим, що 24.10.1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Під час шлюбу ними було придбано 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, які була зареєстровані на відповідача. На даний час шлюб між сторонами розірваний, у звязку із чим виникла необхідність у поділі спільного сумісного майна подружжя.

29.09.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з зустрічним позовом до ОСОБА_1, який заявою від 29.09.2015 уточнила та просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна № 2178 від 14.08.1997 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, визнати спільною сумісною власністю подружжя 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, та провести поділ вищезазначеного житлового будинку, визнавши за нею право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, мотивуючи тим, що 24.10.1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Під час шлюбу ними було придбано 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, які були зареєстровані на неї. На даний час шлюб між сторонами розірваний, у звязку із чим виникла необхідність у поділі спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя був обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення первісних та зустрічних вимог.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.10.1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Частиною 2 ст. 60 СК України передбачено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як було встановлено в судовому засіданні, під час шлюбу були придбані 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, що підтверджено договором купівлі продажу нерухомого майна № 2178, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідченим представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, який був придбаний за спільні кошти подружжя та зареєстрований на імя ОСОБА_3, тобто відповідно до вимог ст. 60 СК України є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0469 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 651345, виданого 12.11.2009 року Ізмаїльською міською радою Одеської області.

Згідно до п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

У п. 30 постанови № 1 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", Пленум Верховного Суду України зазначив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Частина 1 ст.61 СК України визначає, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

За позицією Верховного Суду України, викладеною у п.п.22, 25 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21.12.2007 року, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 1 статті 71 СК України передбачає, що майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, був придбаний під час шлюбу, тобто є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Частки сторін у спільному майні є рівними по 1/2 частині, суд приходить до висновку про задоволення первісних та зустрічних вимог, а саме визнає право спільної сумісної власності подружжя на 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42 та визнає за ОСОБА_1 право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42 та визнає за ОСОБА_3 право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. ст.10, 57, 60-61, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржевих угод з нерухомістю за № 2178 від 14 серпня 1997 року.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя на 12/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0469 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 651345, виданий 12.11.2009 року Ізмаїльською міською радою Одеської області (кадастровий номер :01:012:0295).

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 12/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 42.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6