Суддя Бугера О. В.
Cправа № 2029/3277/12
Провадження № 6/644/148/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

При секретарі Ілові А.В.,

За участю державного виконавця Матяшової І.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2015 року до суду надійшло відповідне подання. 14.12.2015 року було передано на розгляд головуючому у справі. В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №44773386 з примусового виконання виконавчих листів за №2029/3277/12 виданого 20.12.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики у розмірі 517444,58 грн та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат в сумі 3219 грн. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржнику належить на праві власності нерухоме майно, а саме 2-кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1. 15.07.2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за вказаною адресою та встановлено, що боржником в термін наданий державним виконавцем виконавчий лист не виконано, складено відповідний акт, про відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення. 18.11.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою іпотечного майна боржника, але поспілкуватись з боржником та перевірити його майновий стан, не вдалось, у звязку із тим, що двері ніхто не відчинив. Враховуючи наведене, оскільки державний виконавець не має можливості своєчасно та в повному обсязі вжити всіх заходів примусового виконання рішення, з посиланням на вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим, просили прийняти та розглянути подання без участі представника відділу, надати дозвіл для примусового проникнення державного виконавця до житла боржника ОСОБА_2, а саме 2-х кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2, направити відповідну ухвалу до відділу. До подання суду додано 2 копії постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії супровідних листів про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, 2 копії актів від 15.07.2014 року та від 18.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець Матяшова І.В. подання підтримала та просила його задовольнити. Посилалась на те, що боржник не виконує рішення суду, від виплати суми ухиляється, за викликом до державного виконавця не зявився. Було встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію, але стягувач не бажає щоб сума боргу була звернута на пенсію, оскільки розмір пенсії у порівнянні з сумою боргу є замалим та не забезпечить належне своєчасне виконання судового рішення.

Суд, вислухавши доводи державного виконавця, дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження №44773386, встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. В той же час, обов'язковість судових рішень та їх примусове виконання як завершальна стадія судового провадження передбачено ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України та ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження». 20.01.2014 року було відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання від 20.01.2014 року та виконавчого листа №2029/3277/12 від 20.12.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 517444,58 гривень. Копія постанови була направлена на адресу сторін виконавчого провадження, в тому числі на адресу боржника ОСОБА_2, а саме АДРЕСА_3. Також, 20.01.2014 року було відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання від 20.01.2014 року та виконавчого листа №2029/3277/12 від 20.12.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми витрат в розмірі 3219 гривень. Копія постанови 20.01.2014 року була направлена на адресу сторін виконавчого провадження, в тому числі на адресу боржника ОСОБА_2, а саме АДРЕСА_3.

З копії акту від 15.07.2014 року вбачається, що державним виконавцем Пересічанською Я.В. встановлено, що майно, що належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Акт складений у присутності понятих ОСОБА_4, ОСОБА_5.

З копії акту від 18.11.2015 року вбачається, що державним виконавцем Матяшовою Н.В. у присутності державного виконавця Шарапової Н.В. складено акт, що при виході за адресою АДРЕСА_4, поспілкуватись з боржником ОСОБА_2 не виявилось можливим, у звязку із тим, що двері ніхто не відчинив.

Даних за якою адресою відбувалось виконання 15.07.2014 року надана суду копія акту державного виконавця не містить.

Також з досліджених матеріалів виконавчого провадження не вбачається чи отримував боржник копії постанов про відкриття виконавчого провадження. Наявне лише зворотнє повідомлення про отримання боржником кореспонденції від державного виконавця 01.12.2015 року. Як стверджував в судовому засіданні державний виконавець боржником отримано виклик до державного виконавця. До державного виконавця боржник не зявився.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що лише 18.11.2015 року було витребувано інформацію щодо реєстрації боржника, оскільки матеріали провадження містять дані про реєстрацію боржника за адресою АДРЕСА_3 на момент відкриття провадження, а примусове входження просять дозволити за адресою АДРЕСА_5.

Дані про реєстрацію права власності на відповідний обєкт нерухомості не є актуальними.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне в задоволенні подання відмовити, оскільки доказів на підтвердження того, що боржнику взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження, та підтвердження того, що він ухиляється від виконання рішення суду, щодо актуальності належності обєкту нерухомості та реєстрації чи фактичного проживання боржника за адресою АДРЕСА_5 державним виконавцем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя: О.В.Бугера