Провадження № 4-с/761/300/2015
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою.

На підставі ст. 107 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із скарги вбачається, що заявником оскаржуються постанова державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Чорного В.В. від 16.09.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 46835147 за виконавчим листом №761/10231/13-к від 18.02.2015 року, який виданий Шевченківським районним судом м. Києва, на підставі вироку вищезазначеного суду від 03.11.2014 року у кримінальному провадженні №761/10231/13-к.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п'ята статті 128 КПК). Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (п. 8 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі повинна бути невідкладно надіслана позивачеві разом із заявою та всіма доданими до неї документами. Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом (ч.6, 7 ст.122 ЦПК України).

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 122, 383 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя