Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4400/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

07 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, треті особи Друга полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 03 серпня 2015 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину.

Посилалася на те, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 07 листопада 2012 року відповідач ОСОБА_3 є власником 2/15 частин квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_4 власником 1/15 частки.

Вказувала, що в свідоцтвах про право на спадщину зазначена житлова площа квартири 34,5 кв.м. та загальна площа 59,6 кв.м., хоча за даними технічного паспорта є відмітка про наявність самочинно переобладнаних приміщень.

Вважає, що видача свідоцтв проведена незаконно, скільки зазначено розмір квартири із врахуванням самочинно переобладнаних приміщень.

В судове засідання позивач не зявилася, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, подала до суду заяву з проханням проводити судове засідання без її участі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися судом про час та місце розгляду справи за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку їх місцем проживання.

Представник Другої полтавської державної нотаріальної контори в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31 серпня 1998 року, виданого відділом приватизації АТ «Лтава» квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належала ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

ОСОБА_6 помер 02 травня 2006 року.

Другою полтавської державної нотаріальною конторою після померлого 02 травня 2006 року ОСОБА_6 відкрита спадкова справа, 07 листопада 2012 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом:

-ОСОБА_5 на 1/15 частку квартири АДРЕСА_2;

-ОСОБА_7 на 1/15 частку квартири АДРЕСА_2;

-ОСОБА_3 на 2/15 частку квартири АДРЕСА_2;

-ОСОБА_2 на 1/15 частку квартири АДРЕСА_2.

Також встановлено, що згідно з даними виданих Другою полтавською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина, на яку у вказаних частках видані свідоцтва, складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, квартира в цілому житловою площею 34,5 кв.м., загальною площею 59,6 кв.м.

За даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виготовленого станом на 14 серпня 2012 року, значаться як самочинно збудовані під час нового будівництва приміщення площею 15,2 кв.м. та 4,5 кв.м.

За нормами ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на спадкування після померлого ОСОБА_6, у встановленому законом порядку прийняли спадщину та отримали відповідні свідоцтва.

При цьому за нормами статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом, перелік яких не є вичерпним.

Разом з тим, зазначення в свідоцтвах про право на спадщину за законом відповідної площі квартири із врахуванням приміщень, які є самочинного переобладнаними в силу норм ст. 1301 ЦК України не можуть бути підставою для визнання таких свідоцтв недійсними.

Як встановлено судом, оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом видані особам, які мають право на спадкування, оформлені уповноваженою на те посадовою особою, за місцем відкриття спадщини, з додержанням встановленої законом форми свідоцтва.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину в повному обсязі є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, заявлені безпідставно, в їх задоволенні слід відмовити.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_8 Суддя Н.Л.Яковенко

07.10.2015