КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2233/15-ц р.
Провадження № 2/488/1321/15
13.10.2015 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючої по справі судці - Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання - Спільній Ю .В.,
за участю позивачів - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб ДМС України, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зобов`язання відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб ДМС України зняти відповідача з реєстрації,
У травні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилими приміщеннями квартири АДРЕСА_1 .
Позивачі посилалися на те, що вони є співвласниками зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.09.1997р., і їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Співвласник ОСОБА_4 , 14.11.1998 року, зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис №511.
17.11.2006 року ОСОБА_1 зареєструвала відповідача у спірній квартирі, як члена родини.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєві від 05.03.2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відразу після розлучення відповідач покинув квартиру і перестав в ній проживати, його речей в ній не має, витрат на її утримання не здійснює, комунальні послуги не сплачує, не займається поточним та технічним доглядом квартири. Перешкод в користуванні житлом вони відповідачеві не чинили, замків не міняли та на момент подачі позову до суду вже три роки не проживає у квартирі, яка належить позивачам на праві спільної часткової власності. . Місце перебування відповідача їм не відоме, будь яких контактів між ними не має.

У зв`язку з тим, що відповідач не користується жилими приміщеннями квартири понад 1 рік без поважних причин, просили суд позов задовольнити.

Позивачі в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлена належним чином, повідомлявся через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, через що вважається повідомленою належним чином у відповідності з ч.9 ст.74 ЦПК України.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи в їх відсутність не зверталася.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що вони є сусідами позивачів та відповідач на протязі трьох років не мешкав в спірної квартирі, однак за весь час поживання в шлюбі з ОСОБА_1 вони бачили його оскільки він проживав у квартирі разом з позивачами, однак після розлучення відповідач виселився з квартири і місце його знаходження їм не відоме. Особистих речей відповідача в помешканні вони не бачили з того часу і по теперішній день, позивачі замків в квартирі не міняли. Акт про не проживання вони підписували. Фактів чинення позивачами відповідачу перешкод в користуванні квартирою вони не бачили, ніяких скандалів з цього приводу не чули.

Вислухавши пояснення позивачів, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.405 ІІК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Відповідно до положень ст.358 ІІК України користування спільною частковою власністю здійснюється за взаємною згодою всіх співвласників, тому позивачі правомірно звернулися з вказаним позовом.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1997 року, позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 .

З довідки форми № 3, виданою КЖЕП № 24 за № 1462 від 10.04.2015 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_3 .

Актом про не проживання та показаннями свідків підтверджується, що відповідач з весни 2012 року не проживає в спірної квартирі, але до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації в зазначеній квартирі, його особистих речей в помешканні немає, позивачі перешкод в проживанні йому не чинили, участі в оплаті комунальних платежів він не бере та не здійснює догляду за квартирою. Місце перебування його не відоме.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт, що відповідач більше року не проживає в спірної квартирі без поважних причин, а тому втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується зобов`язання третьої особи про зняття відповідача з реєстрації, то вони не підлягають задоволенню як безпідставні вимоги .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.156 ЖК, ст.405 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985р.з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб ДМС України, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Миколаєві, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб ДМС України зняти ОСОБА_3 з реєстрації - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г.Циганок