Справа № 2-12/2006 Провадження № 22-ц/795/290/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Скалозуб О.М. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Євстафіїва О.К., Литвиненко І.В.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності та зміну часток власників житлового будинку,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2006 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 до ОСОБА_6: за ОСОБА_7 визнано право власності у домоволодінні АДРЕСА_1 на кімнату 1-1 площею 10,3кв.м., кімнату 1-2 площею 13,8кв.м., ванну кімнату 1-5 площею 4,2кв.м., приміщення 1-3 площею 5,6кв.м., приміщення 1-6 площею 4,8кв.м., тамбур 1-8 площею 2,8кв.м., загальна вартість 17 033 грн. , з господарських будівель виділено сарай «В-1», сарай «в-1», погріб під сарай «В-1», гараж «Г-1», 3/4 огорожі, всього виділено на суму 28 169 грн.; визнано за ОСОБА_6 право власності у домоволодінні АДРЕСА_1 на кімнату1-4 площею 7,7кв.м., веранду 1-7 площею 7,6кв.м., що становить 7 874 грн., з господарських будівель виділено сарай «Д-1», вбиральня «У-1»колодязь»к», 1/4 огорожі, загальна вартість виділеного 9 134 грн.; провадження у справі закрито.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ухвала суду є незаконною. Апелянт посилається на те, що 22 грудня 2014 року їй відмовлено у державній реєстрації прав та обтяжень у зв'язку з відсутністю в оскаржуваній ухвалі визначення частки майна, що їй належить, тобто умови мирової угоди суперечать закону та порушують її права. Апелянт вказує на те, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд першої не роз'яснив наслідки такого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В серпні 2005 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просила частково скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом, видані їй та відповідачці кожній на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1; визнати 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_8; визнати за нею право власності на 3/8 частин цього домоволодіння, а за відповідачкою - на 1/8 частину цього домоволодіння.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують прав та інтересів сторін.

Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

За змістом ч.5 ст. 175 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода не містять умов щодо позовної вимоги про часткове скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих сторонам, не містить умов щодо позовної вимоги про визнання 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю позивачки та померлого ОСОБА_8, тобто умови мирової угоди суперечать закону, оскільки не вирішене питання щодо всіх позовних вимог.

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1, рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 447 від 31 липня 2003 року та не оспорювалось в ході апеляційного розгляду справи, ванна кімната 1-5 площею 4.2 кв.м., тамбур 1-8 площею 2.8 кв.м. веранда 1-7 площею 7.6 кв.м., сарай В-1, сарай в-1, гараж Г-1, сарай Д-1 збудовані самовільно. Проте, за умовами мирової угоди визнано право власності та проведений реальний поділ вказаних нежилих приміщень та надвірних будівель, тобто умови мирової угоди суперечать закону.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі не зазначені частки сторін у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1, що є перешкодою для державної реєстрації права власності особи на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, 313-315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2006 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: