Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/755/15-ц

13.10.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник по довіреності публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивував тим, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного кредитного договору від 16.04.2008 року був наданий кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належно не виконав. Згідно нового розрахунку заборгованості станом на 31.07.2015р. відповідач ОСОБА_2 заборгувала позивачу 12163 грн.64 коп., таким чином позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу за кредитним договором, а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задоволити, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову позивача, просила суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. При цьому пояснила, що позовна заява позивачем була подана до суду із порушенням строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Заслухавши відповідча, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов позивача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з укладеного кредитного договору від 16.04.2008 року року позивач дійсно надав відповідачу по справі ОСОБА_2 кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості.

У зв"язку із несвоєчасним погашенням заборгованості по картці та порушеннями зобов"язань за кредитним договором на думку позивача відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість в сумі 12163 грн.64 коп., яка складається з наступного:

- 2347 грн. 79 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6285 грн. 10 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2475 грн. 34 коп. - заборгованість за пеню та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 555 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по переплаті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов і Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Нову картку після спливу терміну дії первинної картки відповідач не отримував.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі "місяць".

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 року зазначено, що суди застосовуючи ч. 3 ст. 254, ч.5 ст.261, ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України дійшли висновку про те, що оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у постанові від 19 березня 2014р. у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

У зв'язку з тим, що за договірними зобов'язаннями сторін відповідно до п. 9.12. Умов обслуговування договір діє 12 місяців з моменту його підписання, і якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Разом з тим, відповідно до офіційної інформації самого позивача, розміщеної на офіційному веб-сайті позивача за адресою: http://old.privatbank.ua/info/index6.stm?fileName=pl3 8 10p.html строк дії картки складає два роки, а тому і строк користування кредитом наданий відповідачеві складає два роки з моменту виготовлення (видачі) кредитної картки. Відповідач за заміненою картки не звертався, отже не міг користуватися коштами банку після спливу цього строку.

Доказів того, що відповідачем здійснювалося волевиявлення на продовження дії та перевипуск картки позивачем суду не надано.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне застосувати загальні положення цивільного законодавства щодо строків позовної давності до врегулювання відносин, пов'язаних із наданням кредиту.

У п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», також звертається увага на те, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до загальних норм цивільного законодавства, а саме ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вирішення ним рішення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги таку письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки встановлено, що позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 530, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 18, 57-60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, п. 31 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову представника по довіреності публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у зв'язку зі спливом строків давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.