Справа № 536/2119/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника по угоді адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22 вересня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2004 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства. Протягом останнього часу її стосунки з чоловіком почали погіршуватися, вони постійно конфліктують та не можуть прийти до згоди у вирішенні істотних питань, що стосуються сімейного життя: ведення домашнього господарства, виховання дитини, використання сімейного бюджету. Вони прийшли до висновку про неможливість подальшого спільного життя, а тому просила розірвати шлюб, місце проживання сина визначити з нею, залишити прізвище ОСОБА_4 та стягнути судові витрати з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник по угоді адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, просили суд розірвати шлюб, місце проживання дитини визначити з матір'ю та стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою юридичної допомоги адвоката в сумі 1000 гривень, від вимоги про залишення шлюбного прізвища ОСОБА_1 відмовилися, в обґрунтування позову пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення, просили не призначати строк для примирення, так як шлюб розпався остаточно через подружню зраду відповідача та його неправомірну поведінку в сім'ї.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати, не призначати строку для примирення, місце проживання дитини визначити з матір'ю, не визнає вимоги .позивача про стягнення з нього витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1000 гривень.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2004 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони подружніх стосунків не підтримують, так як вони не знаходять взаєморозуміння між собою, через що між ними постійно виникали сварки. Вони втратили почуття один до одного, бажання та наміру відновити сімейні стосунки у них відсутні, так як шлюб розпався остаточно. Просили суд не призначати строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб розпався з вини обох сторін.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами, місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 за домовленістю сторін визначає з матір'ю.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору. Тому суд з підстав ч.1 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Крім цього, відповідно до ч.1 статті 84, статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110-112 СК України, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище Міщенко, зареєстрований 14 серпня 2004 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №250.

Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко