АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/2704/14-ц
Провадження № 22-ц/792/416/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С.. Грох Л.М.

при секретарі : Кошельнику В.М.

з участю : відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/2704/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4, звертаючись до суду з позовом, вказував, що є власником житлого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що у вказаному будинку проживають його батьки, оскільки на теперішній час проживає в м. Кам'янець-Подільський. На початку квітня 2014 року мати повідомила, що у будинку виникли проблеми з шифером, з'явилась тріщина на даху. У зв'язку з необхідність виконання ремонтних робіт звернулась до ОСОБА_2 який погодився виконати роботу. 10 квітня 2014 року відповідач разом зі своїм товаришем, прийшли до будинку і не повідомивши батьків, одразу приступили до роботи на горищі. В подальшому, виконуючи роботи за допомогою газового балона та газової горілки, відповідач, який саме і виконував ці роботи, не дотримався мір пожежної безпеки в наслідок чого виникла пожежа. Пожежники, які приїхали за викликом, погасили пожежу та склали акт від 10 квітня 2014 року та довідку № 110, якими підтверджується, що пожежа сталась внаслідок необережності під час проведення вогневих робіт. ОСОБА_2 свою вину визнав, що підтверджується поясненнями, відібраними працівниками Шепетівського МВ УМВС в Хмельницькій області 11 квітня 2014 року. Відповідно звіту про незалежну оцінку збитків, завданих пожежею, розмір заподіяної шкоди становить 46036 грн. Однак, відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду. Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь 46036 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Під час розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги в частині розміру матеріальної шкоди та просив стягнути на його користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 41096 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 41096_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стаднічук Н.Л. провадження № 22-ц/792/4176/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 30, 34грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 460 грн. 96 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Вказує, що вирішуючи спір суд прийшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, як власника будинку, оскільки, на думку апелянта, суд не встановив, що саме ОСОБА_4 є власником чи користувачем будинку. Також, зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд належним чином не дослідив обставини виникнення пожежі та належним чином не обґрунтував в рішенні вину його, ОСОБА_2 у виникненні пожежі. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували його винні дії, при цьому, вважає, що акт та довідка пожежників не є доказами, які підтверджують його вину. Крім того, апелянт вважає безпідставним та необґрунтованим посилання суду на нього як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 на підставі договору дарування є власником житлового будинку АДРЕСА_1

В будинку проживають та користуються ним батьки позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В зв'язку з протіканням даху будинку ОСОБА_7 з дозволу позивача в квітні 2014 року уклала з ОСОБА_2 в усній формі договір підряду по ремонту даху вищевказаному будинку.

10 квітня 2014 року під час виконання робіт по ремонту даху житлового будинку АДРЕСА_1 з використанням нагрівальних приладів ОСОБА_2, не впевнившись в безпечності проведення робіт вогненебезпечним способом з точки зору пожежної безпеки, під час розігрівання рубероїду допустив загоряння сіна на горищу, внаслідок чого в житловому будинку виникла пожежа. В результаті пожежі було заподіяно шкоду позивачу у вигляді знищення та пошкодження перекриття на горищі, накриття даху, настилу горища та інші пошкодження житлового будинку.

Розмір заподіяної пожежою шкоди будинку АДРЕСА_1, становить 46036 грн. вартості відновлювального ремонту.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 добровільно відшкодував ОСОБА_4 за заподіяну шкоду 4940 грн.

Вказані обставини підтверджуються договором дарування, витягом з реєстру прав власності на нерухоме мано від 25 лютого 2005 року, актом про пожежу, звітом про оцінку розміру збитків, висновком органів внутрішніх справ за зверненням ОСОБА_4 з відповідними матеріалами, довідкою начальника Шепетівського районного сектору головного управління ДСНС України в Хмельницькій області поясненнями ОСОБА_2 дільничому інспектору, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботу.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а такожшкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завданої не з її вини.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності та правильно керуючись нормами матеріального права, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини відповідача в заподіянні матеріальної шкоди позивачу та правомірно стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 41096 грн.

Також задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України стосовно відшкодування моральної шкоди і, визначаючи розмір такої в сумі 5000 грн., правильно виходив із засад розумності та справедливості, врахував характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, перенесення ним нервового стресу і моральних страждань, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, ремонту житлового будинку, в якому проживають його батьки, переживань за своїх батьків в зв'язку з можливістю знищення житлового будинку внаслідок проведення робіт відповідачем вогненебезпечним способом, втрати батьками нормальних умов для проживання, а також за життя і здоров'я своїх батьків.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_4 не є належним позивачем, оскільки на 10 квітня 2014 року не був власником житлового будинку АДРЕСА_1 слід відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 листопада 2004 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали нотаріально посвідчений договір дарування, за яким ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в дар житловий будинку АДРЕСА_1. Вказаний правочин був зареєстрований в реєстрі правочинів за № 5966. Відповідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яка проводиться відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права. На підставі вищевказаного правочину 25 лютого 2005 року Шепетівського бюро технічної інвентаризації зареєструвало за ОСОБА_4 право власності на житловий будинку АДРЕСА_1, на який згідно вимог ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України у ОСОБА_4 виникло право власності. При цьому, як вбачається з довідки Шепетівського бюро технічної інвентаризації, при внесення в реєстр було помилково внесено іншу адресу, в зв'язку з чим за ОСОБА_4 повторно було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції.

Також безпідставними є твердження апелянта про недоведеність його вини. Такі твердження спростовуються матеріалами справи, показами свідків, висновком органів внутрішніх справ за зверненням ОСОБА_4, довідкою начальника Шепетівського районного сектору головного управління ДСНС України в Хмельницькій області, поясненнями самого відповідача дільничому міліціонеру, а також тією обставиною , що відповідач під час розгляду справу добровільно відшкодував позивачу 4940 грн., чим фактично визнав свою вину в заподіянні шкоди.

При цьому відповідач будь-яких доказів того, що пожежа сталась не з його вини до суду не надав, клопотань про проведення відповідної пожежно-технічної експертизи не заявляв.

Той факт, що відповідач не був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил пожежної безпеки не може свідчити про недоведеність його вини, оскільки за повідомленням начальника Шепетівського районного сектору головного управління ДСНС України в Хмельницькій області притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не представилось можливим через відсутність ОСОБА_2 за адресою проживання, за якою неодноразово виїжджали працівники ДСНС для складання відповідного адміністративного протоколу.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко