Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 Справа №607/12372/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2007 га, що розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області після померлого її батька ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є спадкоємцем за законом після померлого її батька і оскільки на день його смерті постійно проживала з ним, то рахується такою, що прийняла спадщину. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлювальних документів.

В судове засідання позивач не зявилася, згідно заяви просить справу розглядати без її участі з підтриманням позовних вимог.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлена належним чином, заперечень проти позову не подавав. Тому, суд в порядку ст. ст. 169, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказах.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

03 жовтня 2007 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №051506, виданого Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №51.

Як вбачається із свідоцтва про народження, серії І-ИД №426072, виданого Тернопільськими міським р/б ЗАГСу у Тернопільській області від 18.12.1976 року, батьками ОСОБА_4 виказі ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

09 листопада 2000 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після одруження її присвоєно прізвище «Сьомер», що підтверджується Записом акта про одруження №1356, від 09.11.2000 року.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 002949, виданого Великоберезовицькою селищною радою 28.02.2006 року, ОСОБА_7 належала на праві власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,20 га, розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 030010103.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 03.03.2015 року, за ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована на праві привітної власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2007 га, розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :03:001:0103.

Згідно довідки №1379 від 15.11.2012 року, виданої Петриківською сільською радою №455 від 23.03.2015 року, в будинку по вул. Шептицького, №144 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, на час смерті ОСОБА_3 з ним були зареєстровані: теща ОСОБА_8, дочка ОСОБА_4, своячка ОСОБА_9, племінники ОСОБА_10, ОСОБА_11, чоловік племінниці ОСОБА_12, дочки племінниці ОСОБА_13, онука ОСОБА_14

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2007 га, розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Проте Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 10.04.2015р. №937/02-14, ОСОБА_2 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_3, у зв'язку із відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40119333 від 10.04.2015р., Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті 03.10.2007 року ОСОБА_3 за номером у спадковому реєстрі 57331813.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_2, яка прийняла спадщину подавши заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавцем.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, площею 0,2007 га, розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, у порядку спадкування за законом, що належала померлому ОСОБА_7

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1225, 1261, 1269, 1270 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 169, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2007 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0103), розташована в с.Кипячка на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 03 жовтня 2007 року ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, подавши апеляційну скаргу подана протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1