Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1472/15 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко Н.В.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, у якому просив суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії визнано неподаним та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_4, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, виходив із того, що останній не усунув недоліків позову у встановлений судом строк, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Однак, повністю погодитись з таким висновком не можна.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 04 грудня 2014 року суддя посилається на те, що позивачем не конкретизовані обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема не зазначено які норми матеріального права були порушені, тобто позивачу запропоновано уточнити свої позовні вимоги. Також, у позові не зазначено докази в підтвердження обставин порушення відповідачем санітарних норм та на підтвердження належності на праві власності позивачу земельної ділянки. Крім того, позивачем не надано доказу на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору. Позивачу надавався двох денний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 3).

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суддя зазначив, що у наданий строк недоліки позовної заяви усунуті не були.

Проте, наведені судом мотиви для залишення позову без руху щодо ненадання позивачем письмових доказів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

З огляду на те, що попереднього судового засідання по цій справі ще не відбулося, суддя необґрунтовано послався на те, що позивач не надав відповідних доказів при пред'явлені позову в обґрунтування своїх вимог.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Оцінку наданим сторонами доказам, їх належності і допустимості суд здійснює у відповідності до ст. 212 ЦПК України при ухваленні судового рішення.

Також, надаючи ОСОБА_3 двох денний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, суд не врахував зазначені роз'яснення і надав позивачу недостатній строк для усунення недоліків, враховуючи, що він проживає за межами м. Мелітополя та не зазначив розмір судових витрат і реквізитів банку для його сплати.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що висновок судді про наявність підстав для повернення в порядку ч. 2 ст. 121 ЦПК України заяви ОСОБА_3 є передчасним, оскільки порушуються права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року по цій справі скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: