Справа № 484/3800/15-ц
Провадження № 2/484/1683/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015р. .Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шилакіна Л.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 03.03.1978 р., та визнання права власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами №8 по вул. Тобілевича в м.Первомайську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В позовній заяві вказано, що за життя його матері ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Тобілевича, 8 в м.Первомайську. Після її смерті в будинку продовжували проживати його батько ОСОБА_5 та брат ОСОБА_1, які фактично прийняли спадщину. Він проживав окремо зі своєю родиною, однак також фактично прийняв спадщину. Батько був хворою людиною, брат був малолітнім, отже він доглядав за будинком та утримував його в належному стані, за усним розпорядженням матері, яке було зроблене за життя, забрав деякі предмети домашнього вжитку (постільну білизну, посуд та інше). Таким чином, після смерті матері він вступив в управління та володіння вказаним будинком. Його батько помер 25.05.1992р., а рідний брат 05.02.2014р. Поки вони проживали в будинку він не звертався до суду з приводу визнання права власності на спадкове майно, оскільки спір з цього приводу був відсутній. На теперішній час інші спадкоємці, крім нього, відсутні, отже виникла необхідність визнання права власності на будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі йому було відмовлено. Вважає, що вказане свідчить про поважність причин пропуску строку позовної давності, отже просив поновити такий строк та задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача позов визнав та проти його задоволення не заперечував.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі акту передачі домоволодіння від 26.12.1951р. за ОСОБА_4 31.05.1965р. було зареєстровано в КП «Первомайське бюро технічної інвентаризації Миколаївської області» право власності на житловий будинок №8 по вул.. Тобілевича в м.Первомайську Миколаївської області (а.с. 13).

03.03.1978р. ОСОБА_4 померла, отже відкрилась спадщина на вище вказаний будинок.

Відповідно до п. п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 2003 року, положення цього кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, тобто до дня набрання чинності Цивільним кодексом України, прийнятим у 2003 році, в даному випадку правовідносини щодо спадкування майна ОСОБА_6 врегульовані нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Згідно положень статей 548, 549, 554 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця щодо управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями її майна стали чоловік ОСОБА_5, який помер 25.05.1992р.н., та сини ОСОБА_1, який помер 05.02.2014р.

Таким чином, відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР 1963 року позивач, як рідний син померлої, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

В судовому засіданні, позивач та його представник стверджували, що ОСОБА_1 вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки доглядав його, утримував у належному стані, проводив його ремонт, оскільки батько був хворою людиною похилого віку, а його брат був інвалідом, та не міг його обходити за станом здоровя. Крім того, він успадкував частину предметів домашнього вжитку.

Викладене підтвердили суду допитані в якості свідків сусіди позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 01.10.2015р. спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. У прийнятті заяви від ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 нотаріальною конторою було відмовлено (а.с. 18).

На підставі вище викладеного, суд знаходить доведеним факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері у вигляді вище вказаного житлового будинку з надвірними спорудами.

Крім того, позивач просив поновити йому строк звернення до суду, мотивуючи тим, що після смерті матері в будинку залишились проживати його батько та брат, будь-якого спору з приводу спадщини між ними не було. Він вільно користувався будинком. Лише після смерті брата у 2014р. виникла необхідність вирішення питання щодо спадкового майна. Оскільки нотаріальною конторою 14.09.2015р. йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, він вимушений був звернутися до суду. Вважає, що викладене свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно зі ст. ст. 71, 75, 76, 80 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Враховуючи вище викладеного, суд знаходить що причини пропуск строку звернення до суду є поважними та вважає за можливе поновити такий строк.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №8 по вул. Тобілевича в м.Первомайську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 03.03.1978 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: