Ухвала

іменем україни

30 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги із безробіття, за касаційною скаргою Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва звернувся до суду з указаним позовом про стягнення незаконно отриманої допомоги із безробіття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 липня 2015 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що зазначена позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами у справі виник публічно-правовий спір у сфері правовідносин із загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, враховуючи позовні вимоги про стягнення незаконно отриманої допомоги із безробіття, що передбачено ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва у такому спорі діє як суб'єкт владних повноважень.

Однак із вказаними висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України в адміністративному позові позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Однак суд не звернув достатньої уваги на характер спірних правовідносин та положення п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, згідно з яким адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення незаконно отриманої допомоги із безробіття у зв'язку з наданням недостовірних відомостей.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 18 червня 2013 року у справі № 21-124а13 згідно з ч. 4 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, суд не врахував, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва із позовом про стягнення незаконно отриманої допомоги із безробіття, свідчать про їхній цивільно-правовий характер, а Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва бере участь у такій категорії справ не на виконання передбачених законодавством владних повноважень, а з підстав, передбачених цивільним законодавством, і за нормами ЦПК України розгляд таких справ має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, на зазначені порушення уваги не звернув, доводів апеляційної скарги в достатньому обсязі не перевірив, що призвело до порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлені у справі ухвали судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 липня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак