Справа № 459/1117/15 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/783/5788/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_6 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , з участю третіх осіб: ОСОБА_8, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення з квартири, -

в с т а н о в и л а :

27 березня 2015 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, з участю третіх осіб ОСОБА_8, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення з квартири. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що квартира НОМЕР_1 у житловому будинку НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_2, виданого 01 жовтня 2014 року Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області. Вказану квартиру вона успадкувала після смерті її матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_10 прописала у вказаній квартирі свою внучку ОСОБА_2, та її дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_11, яка прописала свою дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та які відповідно являються: її дочкою, внуками та правнуком. Стверджувала, що відповідачі постійно чинять їй різні перешкоди: не дають ключів, не впускають в квартиру, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Крім того, відповідачі систематично зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, принижують її, погрожують фізичною розправою у зв'язку з чим вона змушена винаймати квартиру в м. Червонограді за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Таким чином, відповідачі своїми протиправними діями порушують її право на вільне користування приватною власністю. Додатково зазначала, що жодних сімейних стосунків із відповідачами не підтримує і тому не вважає їх членами своєї сім'ї , а відтак не бажає, щоб вони проживали у належній їй квартирі.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2015 року позов задоволено частково. Вирішено: зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_11 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_6 з квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржено відповідачами: ОСОБА_2, ОСОБА_6, які покликаючись на незаконність оскарженого рішення просять рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В підтвердження своїх апеляційних вимог наводять доводи про те, що вони являються членами сім'ї позивачки ОСОБА_5, яка є власником квартири НОМЕР_1 в будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, в якій вони і проживають в даний час, і як члени сім'ї позивачки мають право на таке проживання. У вказаній квартирі ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_12 проживають з дня свого народження, а іншого житла у них не має. Вважають, що судом першої інстанції було проігноровано як міжнародне законодавство, так і- законодавство України щодо захисту прав дитини, а саме прав малолітньої дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка хоч і не зареєстрована за місцем проживання, але фактично з народження проживає у квартирі НОМЕР_1 в будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, що підтверджується долученими до матеріалів цивільної справи довідками з дошкільного закладу, зі школи, актами органу опіки та піклування та показами свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з наступних мотивів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні її власністю, а тому оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про зобов»язання відповідачів усунути перешкоди позивачеві у користуванні спірною квартирою ґрунтуються на нормах матеріального права - ст. 391 ЦК України, з огляду на що оскаржуване рішення в частині задоволення вищезазначених позовних вимог слід залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині відхилити.

Водночас, колегія суддів , вважає такими , що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення із спірної квартири відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_6, з наступних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги про виселення відповідачів: ОСОБА_2 і ОСОБА_6 із спірної квартири, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачі чинять перешкоди позивачеві , а тому їх слід зобов»язати усунути перешкоди, та захистити порушені права позивача шляхом виселення відповідачів: ОСОБА_2 і ОСОБА_6

Проте, ухваливши рішення про виселення вищезазначених відповідачів, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме застосував до цих правовідносин норми цивільного права (ст. 391 ЦК України ) , замість застосування норм житлового права, оскільки правовідносини щодо проживання відповідачів врегульовані нормами житлового законодавства.

У відповідності до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно доказів у справі, відповідач - ОСОБА_2 поселилася у спірному приміщенні в якості члена сім»ї наймача, в подальшому вона стала співвласником спірної квартири, потім стала членом сім»ї попереднього власника - ОСОБА_10, а тепер є членом сім»ї власника (дочкою) теперішнього власника (позивача).

Відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, поселилася в спірному приміщенні в якості члена сім»ї власника( ОСОБА_2.) , в подальшому проживала в спірному приміщенні в якості члена сім»ї (правнучки) попереднього власника - ОСОБА_10, а тепер є членом сім»ї власника (внучкою) теперішнього власника (позивача).

Відтак, у відповідності до вищенаведених норм житлового законодавства, вищезазначені відповідачі проживають у спірному приміщенні в якості членів сім»ї власника. Якщо, ж позивач не вважає ОСОБА_2 та ОСОБА_6 членами своєї сім»ї , то до правовідносин між ними підлягають застосуванню норми, що випливають із договору найму жилого приміщення.

З огляду на положення ч. ч. 3 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, які підлягали застосуванню до даних правовідносини , колегія суддів вважає, що у справі були відсутні підстави для задоволення позовних вимог про виселення відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_6.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_6 ухвалено: за неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків суду обставинам справи , та з порушенням (неправильним застосуванням) норм матеріального права, що у відповідності до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення , та - ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2015 року, в частині виселення ОСОБА_2, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 відмовити.

В решті рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.