Справа № 462/233/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства НФСК «Добробут», третя особа ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 НФСК «Добробут» страхового відшкодування в розмірі 11833,20 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.12.2012 року на вул.Кульпарківській в м.Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням, та автомобіля «IVECO-3510», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого було визнано винним у вчиненні даної ДТП. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «IVECO-3510» було застраховано в ОСОБА_4 НФСК «Добробут», ОСОБА_2 звернувся до страховика із заявою, в якій повідомив про ДТП, що настала. Зазначив, що на підставі його заяви, було проведено автотоварознавче дослідження, згідно звіту № 216/13 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП становить 11833,20 грн., тому просить стягнути таке відшкодування з відповідачів.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_6, які представили заяви, в яких просять слухати справу у їхню відсутність (заяви в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_4 НФСК «Добробут», який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, явки свого представника в судове засідання не забезпечив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 12.12.2012 року о 15.20 год. на вул.Кульпарківській у м.Львові з вини водія автомобіля «IVECO-3510», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2 сталася ДТП за участю автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого даний автомобіль отримав технічні ушкодження.

Згідно довіреності від 10.05.2011 року ОСОБА_3 відповідно до договору доручення, укладеного в усній формі, передав ОСОБА_8 у користування та розпорядження належний йому автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.10).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 17.01.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.6).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 05.11.2012 року між ОСОБА_4 НФСК «Добробут» та ОСОБА_9 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6827939, згідно умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «IVECO-3510», номерний знак НОМЕР_2. Дія поліса поширювалась на період з 06.11.2012 року до 05.11.2013 року включно і він був чинним на час ДТП. Згідно полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. (а.с.63).

Також судом встановлено, що 14.12.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_4 «Добробут» із повідомленням про страховий випадок, який стався 12.12.2012 року за участю автомобіля «IVECO-3510», номерний знак НОМЕР_2 (а.с.64).

Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу .

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його ( п. 36.2 ст. 36 Закону).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до оцінювача СПДФО ОСОБА_10 для проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1.

18.02.2013 року на підставі даної заяви, оцінювачем ОСОБА_10 проведено огляд пошкодженого автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу №216/13 (а.с.14-24).

Згідно зі звітом № 216/13 від 18.02.2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_10, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його аварійного пошкодження під час ДТП, на момент дослідження складає 11833,20 грн. (а.с.11-13).

При цьому, судом встановлено, що страховик не виплатив страхове відшкодування у вказаному розмірі у встановлений строк та ухиляється від виконання свого обовязку, чому саме з ОСОБА_4 НФСК «Добробут» підлягає стягненню на користь позивача 11833,20 грн. страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність щодо забезпеченого автомобіля «IVECO-3510», номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_4 НФСК «Добробут», а розмір такого відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, передбаченого полісом № АВ/6827939.

За таких обставин у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування із відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 979, 981, 988, 1166, 1186, ЦК України, ст.ст. 7, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 5, 6, 9, 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії КВ №827212) суму страхового відшкодування в розмірі 11833,20 грн.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.