Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ№ 320/3745/15 Головуючий у 1-й інстанції Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/778/4938/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Дитина знаходиться цілком на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, та аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи з 27.04.2015 року і до досягнення нею повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення позову, ухвалити нове.

В частині відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Зазначеним вимогам ухвалене по справі рішення в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Дитина проживає разом із матір'ю (а.с. 7).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 183 СК України, якщо матір, батько, мають постійний заробіток(дохід), розмір аліментів на дитину визначається судом у частці від заробітку(доходу).

Звертаючись у квітні 2015 року із позовом про стягнення аліментів, ніяких доказів того, що ОСОБА_5 має постійний заробіток (дохід), позивач не наводила.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), суд виходив з того, що відповідач не має постійного заробітку, працює на тимчасових роботах.

З вказаними висновками суду щодо визначення розміру аліментів у частці доходу погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За письмовими запереченнями відповідача він не має постійного заробітку, працює на тимчасових роботах, платить аліменти на іншу дитину, проживає з матір'ю пенсіонеркою та постійно хворіє (а.с. 27).

Зазначені обставини позивачем не спростовані.

Окрім цього, відповідно до рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16.01.2014 року яким з ОСОБА_5 стягнуті аліменти на користь іншої його неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 400 грн., судом теж було встановлено, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, що і було підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (а.с. 24).

Отже зважаючи на те, що на час розгляду справи відповідач ніде не працював і не мав постійного доходу, суд до спірних правовідносин неправильно застосував положення ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає присудження аліментів в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, у зв'язку з чим рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає зміні з визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, розмір аліментів які сплачує відповідач на іншу неповнолітню дитину, колегія суддів вважає за можливе встановити аліменти у розмірі 400 грн., які підлягають індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2015 року у цій справі в частині визначення розміру аліментів в розмірі ? частини усіх доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку змінити на 400 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 27.04.2015 року і до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути в частині яка переглядалась судом апеляційної інстанції оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: