У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 Справа №607/13377/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого: Базана Л.Т.

при секретарі судового засідання: Горіній Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, погодженого в.о. начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1 за погодженням в.о. начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання зобов'язань згідно виконавчого провадження ВП № 36338896 за виконавчим листом № 2604/26880/12 від 16.01.2013 року виданим Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" заборгованості по кредиту в сумі 359 687,48 грн. та третейському збору в сумі 3996,87 грн.

Посилається на те, що боржником ОСОБА_3 рішення суду в добровільному порядку не виконане, в ході вжитих державним виконавцем заходів боржник уникає виконання рішень суду, що призвело до виникнення заборгованості по даному виконавчому документу, у звязку із чим просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

У судовому засіданні державний виконавець Заставна О.І. вказане подання підтримала та просила його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в його задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

На виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 36338896 за виконавчим листом № 2604/26880/12 від 16.01.2013 року виданим Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" заборгованості по кредиту в сумі 359 687, 48 грн. та третейського збору в сумі 3996, 87 грн.

У відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 11.02.2013року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Боржником ОСОБА_3 рішення суду в добровільному порядку не виконане.

Керуючись ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» 12.02.2013 року державним виконавцем вчинено запити у реєструючі установи, щодо виявлення зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна.

Керуючись ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» 10.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26.09.2013 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, про що складено відповідний акт.

12.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді УДАІ УМВС України в Тернопільській області боржник має на праві власності транспортний засіб «Опель Комбо», 1994 року випуску д.н.з. «46553ТІ».

13.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника.

Згідно відповідей банківських установ, кошти на рахунках відкритих на ім'я боржника відсутні.

21.08.2014 року керуючись ст.ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про стягнення боргу з заробітної плати боржника, копії якої направлено сторонам до відома та в СК «Провідна» до виконання.

21.08.2014 року на адресу боржника направлено офіційне попередження з вимогою боржника з'явитись до державного виконавця на 26.08.2014 року, однак останній не з»явився

26.08.2014 року виходом по місцю проживання боржника ОСОБА_4, за адресою м. Тернопіль, вул. Руська, 20/28, встановлено, що перевірити його майновий стан не виявилось можливим, оскільки на численний стукіт двері квартири ніхто не відчинив, про що державним виконавцем складено відповідний акт від 26.08.2014 року

Згідно відповіді ПрАТ СК «Провідна» від 05.09.2014 року ОСОБА_3 заробітної плати в даній організації не одержує.

На підставі ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» 12.05.2015 року державним виконавцем на адресу сторін направлено вимогу, якою призначено примусове виконання рішення суду на 16.00 год. 19.05.2015року по вул. Руська, 20/28 м. Тернопіль.

19.05.2015 року виходом по місцю проживання боржника ОСОБА_4, що в м.Тернополі по вул.Руській, 20/28 встановлено, що рішення суду виконати не вдалося, оскільки на стукіт та дзвінки в двері ніхто не реагував, хоча боржник належним чином був повідомлений. Боржник на місце проведення виконавчих дій не з'явився, про причини неявки не повідомив, рішення суду не виконав про що складений акт державного виконавця від 19.05.2015 року.

04.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника.

Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства від 15.04.2015 року за боржником с/г техніка не зареєстрована.

Згідно відповіді Територіального управління держгірпромнагляду у Тернопільській області від 15.05.2015 року за боржником технологічних транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області боржник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ №477069 виданого 25.11.2011 року. З приводу виготовлення документів для виїзду на ПМП за кордон в ВСГІ та РФО УМВСУ в Тернопільській області не звертався.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціалізованої інформації Державної прикордонної служби України від 15.05.2015року боржник за період 2014-2015 рр. неодноразово перетинав кордон України.

Станом на 21.07.2015 року заборгованість ОСОБА_3 становить 363 684,35 грн.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, вбачається відсутність доказів, які б підтверджували те, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення, відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього були реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань судом не встановлений та представником Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління не доведений.

Крім цього, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_3 покинув територію України чи має намір її покинути, а також державним виконавцем не подано доказів, що обмеження в праві виїзду за межі України вплине на боржника та буде сприяти належному виконанню судового рішення, тому, суд не вбачає підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 209, 210, п. 24-1 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ч. 1 ст. 296, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1 погодженого в.о.начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Дніпровського районного суду м. Києва - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Л.Т. Базан