Справа № 487/2422/14-ц
Провадження № 2/487/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Сочивко І.О., представника позивача Безушко В.В., представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та по зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим

В С Т А Н О В И В

07.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на далі (ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 130887 грн. 91 коп., а також судових витрат , мотивуючи свої вимоги тим, що останні не виконують належним чином взяті на себе зобов язання по виплаті кредиту. Так, позивач вказав, що 25.10.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір № 0 про надання кредиту в сумі 120000, строком до 25.10.2027 року з відсотковою ставкою згідно умов договору 15 %..

Згідно з умовами кредитного договору, відповідач ОСОБА_6 зобов*язалась повернути одержаний кредит у повному обсязі і термін та розмірах, що встановлені кредитним договором.

Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, відповідач та поручитель ОСОБА_5 не виконували належним чином взяті на себе зобов язання.

Так станом на 13.02.2014 року сума заборгованості складає 112050 грн. 04 коп. кредитної заборгованості, 16800 грн. 18 коп. заборгованості по процентам, 1698 грн.15 коп. пені за прострочення сплати процентів, 339 грн. 54 коп. пені за прострочення сплати кредиту, а всього 130887 грн. 91 коп. заборгованості по кредитному договору.

Тому просив задовольнити позовні вимоги.

18.08.2014року відповідач по справі ОСОБА_5 подав до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення договору поруки. В позові відповідач посилався на те , що в умови кредитування банк вніс зміни про збільшення процентної ставки з 15% до30%. Оскільки зазначені зміни були внесені без його згоди, ОСОБА_5 просив на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України визнати поруку припиненою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх повністю задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за їх недоведеністю та безпідставністю заявлених вимог.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з*явилися.Представники ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнали, просили відмовити в їх задоовленні, посилаючись на те , що банком невірно розрахована заборгованість, зустрічну позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги , заявлені банком не визнав, свої зустрічні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача ,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частин 1,2, 4 ст. 543 ЦК, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 25.10.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір № 0 про надання кредиту в сумі 120000, строком до 25.10.2027 року з відсотковою ставкою згідно умов договору 15 %.

Згідно з умовами кредитного договору, відповідач ОСОБА_6 зобов*язалась повернути одержаний кредит у повному обсязі і термін та розмірах, що встановлені кредитним договором.

Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, відповідачі не виконували належним чином взяті на себе зобов язання.

Так станом на 13.02.2014 року сума заборгованості складає 112050 грн. 04 коп. кредитної заборгованості, 16800 грн. 18 коп. заборгованості по процентам, 1698 грн.15 коп. пені за прострочення сплати процентів, 339 грн. 54 коп. пені за прострочення сплати кредиту, а всього 130887 грн. 91 коп. заборгованості по кредитному договору.

В забезпечення кредитного договору в цей же день укладено договір поруки з ОСОБА_5 , який зобов'язався перед позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання боржником існуючих та таких, що можуть виникнути у майбутньому зобов'язань перед Банком, що виникли з кредитного договору від 25.10.2006р. року. Відповідно до п. 1.2 договору поруки відповідач ОСОБА_5 ознайомлений з усіма умовами кредитного договору і погодився з ними.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року №5 роз'яснив, що обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору Банк в односторонньому порядку з 26.10.2010 року збільшив процентну ставку за кредитом до розміру 30% річних.

Відповідно до розділу 10 кредитного договору зміна банком розміру процентної ставки в сторону збільшення, у тому числі у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, відбувається лише за згодою позичальника.

За умовами п. 2.1 договору поруки кредитор (ПАТ «УкрСиббанк») не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Згода ОСОБА_5 на зміну процентної ставки отримана не була, банк не погоджував з поручителем це питання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України.

Таким чином зустрічна позовна заява ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але відповідач ОСОБА_6 свої зобов*язання за укладеним договором не виконує.

За таких підстав , суд вважає, що позов АТ "УкрСиббанк" підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню із ОСОБА_6 кредитної заборгованості в сумі 130887 грн. 91 коп. ) та судові витрати.

В задоволені позовних вимог до ОСОБА_5 суд відмовляє.

Посилання представника позивача на наявність письмового повідомлення про збільшення процентної ставки , суд до уваги не приймає, оскільки доказів вручення вказаного листа ОСОБА_6 суду не надано. А також представником позивача не надано жодних доказів про направлення такого повідомлення ОСОБА_5 Суд також не приймає до уваги посилання представників відповідача про невірний розрахунок заборгованості, так як в судовому засіданні встановлено, що сума 1560грн., яку відповідач ОСОБА_6 сплатила два рази 27.02.2007року в подальшому була врахована в рахунок наступних платежів, що підтверджено наданою представником позивача випискою по кредитному договору №0 від 25.10.2006р. з розбивкою по сумам внесених грошових коштів на погашення основного боргу по кредиту і на сплату процентів за користування кредитними коштами.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Публічного Акціонерного Товариства Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" 112050 грн. 04 коп. кредитної заборгованості, 16800 грн. 18 коп. заборгованості по процентам, 1698 грн.15 коп. пені за прострочення сплати процентів, 339 грн. 54 коп. пені за прострочення сплати кредиту, а всього 130887 грн. 91 коп. заборгованості по кредитному договору та 1308 грн. 88 коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від 25.10.2006 року , укладений між Публічним Акціонерним Товариством "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 і ОСОБА_5.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ГПК України.

Суддя Павлова Ж.П.