Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4607/15 Головуючий у 1 інстанції: Нікандрова С.О.
Є.У.№ 311/25/14-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і ОСОБА_3 укладено кредитну угоду №010/02-19/182, за якою банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених в кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної. 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №010/02-19-182/1 до Генеральної кредитної угоди №010/02-182 від 29.03.2006 року, згідно якого останньому наданий кредит в сумі 100 000, 00 гривень із сплатою 19% річних, строком на 84 місяців. В забезпечення повернення кредитних коштів 04 квітня 2006 року між банком і ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 Впродовж дії Кредитного договору позичальник неодноразово порушував свої зобов'язання щодо своєчасності сплати заборгованості за кредитом і відсотків за користування кредитом, внаслідок чого мається заборгованість за Кредитним договором, тому 12.11.2012 року на адресу відповідача направлено вимогу про повернення заборгованої по кредиту у 30-денний строк з моменту отримання повідомлення, але зазначена вимога не виконана. Станом на 22 листопада 2013 року заборгованість за Кредитним договором складає 130 543,39 грн., в тому числі: 78 906,01 грн. - заборгованість по кредиту; 50 041,60 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 849,00 грн. - пеня за заборгованість аз відсотками; 746,18 грн. - пеня за заборгованість за графіком.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №010/02-19-182/1 від 29 березня 2006 року в сумі 130 543,39 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область. АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5, стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 1305,43 грн.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2014 року позовну заяву задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/02-19/182/1 від 29 березня 2006 року в сумі 130 543,39 гривень, укладеним між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і ОСОБА_3. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 04 квітня 2006 року - квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та встановити початкову ціну предмету на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в сумі 1305 гривень 43 коп.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

До апеляційного суду ані апелянт, ані інші особи не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що наявні відповідні поштові повідомлення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти рішення суду, апелянт, який є третьою особою у справі та позичальником за кредитним договором, зазначав такі підстави для скасування судового рішення.

Так, апелянт послався на те, що суд першої інстанції розглянув в справу у його відсутність.

Разом з тим, апелянт не зазначив як це вплинуло на законність рішення суду, позаяк він не з'явився і до суду апеляційної інстанції, надану можливість реалізувати свої права шляхом надання пояснень та доказів на підтвердження своїх заперечень не використав.

Також одним з доводів апелянта є відсутність розрахунку заборгованості за кредитним договором та ненадання судом першої інстанції оцінки цьому факту.

Натомість апелянт не заперечував проти існування заборгованості, не надав власний розрахунок, а його посилання на пропуск строку позовної давності не можуть бути підставою для відмови у позові.

Так, рішення суду ухвалене не про стягнення заборгованості а про звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, апелянт не зазначив, яким чином звернення стягнення на предмет іпотеки порушує його права. Крім того, відповідач не подавала таку заяву про застосування строків позовної давності.

Також зазначаючи про порушення прав іпотекодавця тим, що він не був повідомлений про дострокове повернення грошових коштів, апелянт знов таки не зазначає про те, як це впливає на його права та обов'язки, адже апеляційну скаргу він подає не від імені іпотекодавця та не представляє її права і інтереси.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: