АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/ 6865/15. Суддя-доповідач : - Кокоша В.В.
Категорія: спадкові.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Харківської міської ради, ОСОБА_6, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора - про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора - про визнання права власності на частину житлового будинку,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_8 звернувся в суд з позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_6, 3-особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є сином ОСОБА_9, який постійно проживав по АДРЕСА_1 зі своєю бабкою ОСОБА_10, яка є власником 56/100 частин вказаного будинку.

У 2001 році ОСОБА_10 померла. У 2003 році ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

20 березня 2009 року він звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Позивач указував на те, що ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є його прабабкою, оскільки ОСОБА_10 є матір'ю ОСОБА_11, тобто його бабки.

У ОСОБА_11 був син ОСОБА_9, його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він, ОСОБА_8, є сином ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Виходячи з цих родинних зв'язків, позивач вважав, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_10, та відповідно ОСОБА_9

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_8 просив суд визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті своєї бабки ОСОБА_10 на підставі тривалого сумісного проживання ОСОБА_9 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 і прийняття ОСОБА_9 в управління спадкового майна ОСОБА_10

Визнати його єдиним спадкоємцем після смерті його батька ОСОБА_9 та визнати за ним право власності на 56/100 частин домоволодіння з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_6, в особі свого представника, позов визнала частково.

Вважала, що ОСОБА_8 та вона є спадкоємцями після смерті ОСОБА_9

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3-особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку.

В обґрунтування зустрічного позову зазначала, що з 14 березня 2003 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9

З 1997 року вони проживали в житловому буд. АДРЕСА_1, який належав на праві приватної власності бабці чоловіка ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла.

Після її смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Її чоловік ОСОБА_9 проживав разом з ОСОБА_10 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини і є спадкоємцем четвертої та п'ятої черги за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Після смерті чоловіка вона є спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, оскільки спадщину прийняла, проживала разом з чоловіком в спірному будинку, не заявила письмово про відмову від спадщини.

Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є його син ОСОБА_8

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_6 просила суд визнати за нею право власності на 56/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 зустрічний позов ОСОБА_6 не визнав.

При цьому посилався на те, що остання разом з його батьком ОСОБА_9 в спірному будинку не мешкала, з'являлася до нього періодично. На теперішній час ОСОБА_6 в будинку не проживає, довела його до руйнування. Будинок відключений від електропостачання, газопостачання, двір та територія перед будинком заросли бур'яном, мається значна заборгованість по оплаті комунальних послуг.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явився.

В письмових запереченнях наданих до суду, просив відмовити у задоволенні позовів ОСОБА_8 та ОСОБА_6

При цьому посилався на те, що ОСОБА_9 за своє життя у визначеному законом порядку право власності на 56/100 частин спірного будинку не оформив. Вказане майно не входить до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті і не може бути успадковане його спадкоємцями.

Представник Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився.

Згідно листа направленого до суду, просив розглядати справу за його відсутності.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_8 задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 56/100 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду представник ОСОБА_6- ОСОБА_7, подав на нього апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, в особі її представника ОСОБА_7, задавлено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 до Харківської міської ради, ОСОБА_6, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3-особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку відмовлено з інших підстав.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_8 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду, колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних посилалася на те, що при вирішенні спору суд не звернув увагу на положення ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 скасуванню, з постановленням ухвали про закриття провадження у справі в цій частині з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд виходив з його недоведеності.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, 25 жовтня 2012 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 56/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

При цьому посилалася на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона продовжує постійно мешкати в зазначеному будинку, сплачує комунальні послуги, тощо. Вважала, що фактично її чоловік прийняв спадщину після смерті його бабки ОСОБА_10, а вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки вони проживали однією сім'єю разом з ОСОБА_10 Вказувала, що наявні чотири підстави для задоволення її позову, як спадкоємця четвертої і п'ятої черги, а також з підстав, передбачених ст. 344 ЦК України (набувальна давність), оскільки більше десяти років добросовісно, відкрито разом з чоловіком, а після його смерті сама, володіє вказаним нерухомим майном.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2013 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 6 листопада 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 56/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 відмовлено (а. с. 58-60 том №1).

Зазначені рішення набрали законної сили та не оскаржені ОСОБА_6 в касаційному порядку.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 56/200 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 в поряду спадкування за законом, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що після набрання законної сили рішення суду ОСОБА_6 не могла знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6, а провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п. 3, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Харківської міської ради, 3 - особа: Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: