Справа № 466/2610/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта», з участю третіх осіб Приватного підприємства «Транс-Спорт», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої смертю особи,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта», з участю третіх осіб Приватного підприємства «Транс-Спорт», ОСОБА_4, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на поховання та витрати на спорудження памятника в розмірі 8930 (вісім тисяч девятсот тридцять) гривень та 14616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень моральної шкоди, заподіяної смертю особи.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що 11 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 25 хв, водій ПП «Транс- Спорт» - ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом - автобусом марки «Меrcedes Вenz 609D», реєстраційний номер 00494ТН та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі км 499+300 м, що у с. Новий Милятин Буського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка від отриманих травм померла в кареті швидкої допомоги.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула ОСОБА_5, було відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000653 від 12.10.2014р. Постановою про закриття кримінального провадження від 26.12.2014р., вказане кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю у діяннях водія маршрутного автобусу ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Порушення Правил дорожнього руху України потерпілою ОСОБА_5 не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника. Позивач, як дочка загиблої, здійснила поховання матері і понесла на це наступні витрати, а саме: 1) витрати на поховання, придбання предметів ритуального характеру та внески на поховання на загальну суму 5930 грн., що підтверджується товарними чеками від 13.10.2014р. на суму 3150 грн.; від 13.10.2014р. на суму 1000 грн.; від 14.10.2014р. на суму 1780 грн.; та 2) витрати на спорудження пам'ятника, художні роботи на пам'ятнику - напис в розмірі 3000 грн, що підтверджується товарним чеком від 23.01.2015р.

Зазначаэ, що заподіяння смерті особі внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки є неправомірним, а тому відповідно до ст. 11, 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України настає цивільно-правова відповідальність особи, діями якої її заподіяно. Враховуючи, що шкоди заподіяно працівником юридичної особи під час виконання трудових обов'язків, а так саме ту обставину, що ПП «Транс-Спорт» на законних правових підставах володіло та використовувало вищевказаний транспортний засіб, законом, а саме ч. 1 ст. 1172, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду, цивільно-правова відповідальність, покладено на юридичну особу, в даному випадку ПП «Транс-Спорт».

ПП «Транс-Спорт» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров'ю, та/або майну потерпілого, а транспортний засіб - автобус марки «Меrcedes Вenz 609D», реєстраційний номер 00494ТН, був забезпеченим, що підтверджується страховим полісом № АІ/1915051 від 15.09.2015р., обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном дії з 16.09.2014р. по 15.03.2015р. Страхувальник ПП «Транс-Спорт», страховик ОСОБА_3 акціонерна страхова компанія «Оранта». Враховуючи вказану обставину, в зв'язку з настанням страхового випадку, відповідно до ст. 1194 ЦК України, п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивачка, керуючись ст. 6, 22, 27, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 04.02.2015р., звернулася до страховика з заявою про страхове відшкодування, до якої були долучені всі необхідні документи та просила відшкодувати підтверджені витрати на поховання та спорудження пам'ятника в сумі 8930 грн., та моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що становить 14616 грн, в межах ліміту відповідальності страховика, встановленого законом. В березні 2015 року вона отримала відповідь від страховика за № 09-02-09/3098 від 26.02.2015р., щодо розгляду страхової події про відмову у виплаті страхового відшкодування, в зв'язку з не встановленням вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_6 в дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої наступила смерть ОСОБА_5

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_2 вважає, що страховик - ОСОБА_3 акціонерна страхова компанія «Оранта» зобов'язана законом виплатити страхове відшкодування в межах ліміту виплат страховика, встановленого ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому позивач змушена звернутися до суду та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача та позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта» позов заперечив, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Представник третьої особи ПП «Транс-Спорт» позов заперечив, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

11 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 25 хв, водій ПП «Транс- Спорт» - ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Меrcedes Вenz 609D», реєстраційний номер 00494ТН та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі км 499+300 м, що у с. Новий Милятин Буського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка від отриманих травм померла в кареті швидкої допомоги.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула ОСОБА_5, було відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000653 від 12.10.2014р. Постановою про закриття кримінального провадження від 26.12.2014р., вказане кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю у діяннях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1915051 від 15 вересня 2014 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Меrcedes Вenz 609D», реєстраційний номер 00494ТН ОСОБА_4, який перебував в трудових відносинах з ПП «Транс- Спорт» застрахована в ОСОБА_3 акціонерній страховій компанії «Оранта».

Судом встановлено, що позивачка, керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 04.02.2015р. звернулася до страховика з заявою про страхове відшкодування, до якої були долучені всі необхідні документи та просила відшкодувати підтверджені витрати на поховання та спорудження пам'ятника в сумі 8930 грн., та моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що становить 14616 грн, в межах ліміту відповідальності страховика, встановленого законом. В березні 2015 року вона отримала відповідь від страховика за № 09-02-09/3098 від 26.02.2015р., щодо розгляду страхової події про відмову у виплаті страхового відшкодування, в зв'язку з не встановленням вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_6 в дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої наступила смерть ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою,

цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності

потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності

потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях,

яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або

іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника.

Пунктом 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку, батькам та дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження пам'ятника за умови надання страховику документів, які підтверджують такі витрати та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, а саме 14616грн.

Судом встановлено, що свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 та товарними чеками від 13.10.2014р. на суму 3150 грн., від 13.10.2014р. на суму 1000 грн., від 14.10.2014р. на суму 1780 грн. підтверджено витрати на поховання в сумі 5930 грн. та витрати на спорудження пам'ятника, художні роботи на пам'ятнику напис, в розмірі 3000 грн., що підтверджується товарним чеком від 23.01.2015р. Загальна сума - 8930 грн., не перевищує встановлений законом ліміт відшкодування страховика. Вказані витрати відповідач - ОСОБА_3 акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до закону зобов'язана відшкодувати позивачу ОСОБА_2, як особі яка їх здійснила.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судові витрати.

Керуючись ст. 10, 11, 33, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_2 витрати на поховання та витрати на спорудження памятника в розмірі 8930 (вісім тисяч девятсот тридцять) гривень

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_2 14616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень моральної шкоди, заподіяної смертю особи.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерної страхової компанії «Оранта» в доход держави 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7