Справа № 452/875/15 Головуючий у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Провадження № 22-ц/783/4812/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 жовтня 1993 року в відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №295.

Рішення оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене без повного з»ясування всіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що позивачем до позовної заяви надано не оригінал свідоцтва про одруження, а його дублікат. Зазначає, що в своєму запереченні на позов вона просила надати їм строк на примирення, оскільки вважає, що розлад в їх сім»ї носить тимчасовий характер, однак суд не надав такого строку чим порушив вимоги ст.111 СК України. Стверджує, що суд розглянув справу в односторонньому порядку в користь позивача. Вказує, що судом невірно протрактовано свідчення свідків, які не стверджували, що позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Зазначає, що від шлюбу в них є двоє дітей, які потребують любові та підтримки батька, а тому розірвання шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх спільних дітей. Просить скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Сторони у справі в судове засідання не з»явились, а тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось.

Відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі 30 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Самбора ( актовий запис про одруження №295).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходив з того, що сім»я фактично розпалася, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та примирення між сторонами є неможливим.

Колегія суддів цілком погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивач категорично не погоджується на примирення та зазначив, що протягом трьох років не підтримує подружніх відносин з дружиною, проживає окремо та має намір створити нову сім»ю, а відтак збереження шлюбу суперечить його інтересам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що в додатку до позовної заяви відсутній оригінал свідоцтва про одруження не є підставою для скасування рішення так як в матеріалах наявний дублікат свідоцтва,який має силу оригіналу.

Щодо тверджень відповідачки про порушення судом вимог ст.111 Сімейного кодексу України, оскільки не було вжито заходів для примирення, колегія суддів вважає, що такі не дають підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки це є правом суду, а не обов»язком. Враховуючи, те, що позивач категорично не погоджується на збереження шлюбу, оскільки перебуває у фактичних відносинах з іншою жінкою, а відтак надання строку на примирення буде суперечити моральним засадам суспільства.

Крім цього, як визнала сама відповідачка у запереченнях на позов (а.с.19), вона протягом трьох років неодноразово намагалася примиритися з чоловіком, однак це не дало жодного результату, а відтак це свідчить про остаточне припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Подаючи апеляційну скаргу, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів про те, що шлюб може бути збережений, не спростувала вимоги позовної заяви та підтвердила, що позивач протягом тривалого часу проживає окремо та вони не підтримують подружніх відносин, не цікавляться життям одне одного, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Мікуш Ю.Р.

Судді: Ніткевич А.В.

Павлишин О.Ф