Номер провадження: 22-ц/785/1345/15
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І.,Кравець Ю.І.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра", третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ТОВ "Одескомунсервіс", ПрАТ "Страхова компанія "Остра" про встановлення факту проживання однією сім'єю, відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем "MAN LKW М 44", що належить ТОВ "Одескомунсервіс", допустив зіткнення з автомобілем "ГАЗ-33021", внаслідок чого загинув ОСОБА_5 Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 липня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Позивачка просила задовольнити її позовні вимоги, стягнути з ТОВ "Одескомунсервіс" на користь ОСОБА_3 одноразово відшкодування в розмірі 108507,60 грн., на відшкодування моральної шкоди 2000000 грн., на її користь 55630,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000000 грн. на відшкодування моральної шкоди; з ПАТ СК "Остра" матеріальну шкоду, завдану смертю потерпілого на користь ОСОБА_3 в розмірі 100000 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., на її користь - на відшкодування матеріальної шкоди 9079,70 грн., на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2, яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, було задоволено частково:

Стягнуто з ТОВ "Одескомунсервіс" () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 108 507, 60 в рахунок одноразового відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника за період з 04 жовтня 2012 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, а в разі продовження навчання стягувати щомісячно у твердій грошовій сумі 550, 80 гривень до завершення навчання, але до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Остра" () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 100 000 гривень в відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті потерпілого ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнуто з ТОВ "Одескомунсервіс" () та ПрАТ "Страхова компанія "Остра" () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 172, 06 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, з кожного.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

На рішення були подані апеляційні скарги: ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі; ТОВ "Одескомунсервіс", у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог; ПрАТ "Страхова компанія "Остра", про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 у повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, апеляційні скарги ТОВ "Одескомунсервіс", ПрАТ СК "Остра" підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 водій ОСОБА_4, керуючи на підставі шляхового листа автомобілем "MAN LKW М 44", що належить ТОВ "Одескомунсервіс", допустив зіткнення з попереду стоячим автомобілем "ГАЗ-33021", внаслідок чого автомобіль "ГАЗ-33021" здійснив наїзд на водія вказаного автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 помер. Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 липня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 КК України, ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у трудових відносинах з ТОВ "Одескомунсервіс".

Задовольняючи позов, суд процитував норми ЦК, якими врегульовано питання відшкодування шкоди, проте жодне з питань, які підлягають вирішенню під час ухвалення рішення в порядку ст.214 ЦПК, судом вирішене не було, оцінка доводам та запереченням сторін не надана, клопотання про витребування доказів, які мали істотне значення для правильного вирішення справи проігноровані (а.с.70-73,99-100), застосовані норми, які не розповсюджуються на виниклі правовідносини, тому рішення суду не може вважатися законним та обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Між сторонами виникли відносини із відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.1200 ЦК у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Особам, зазначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання, та інші аналогічні виплати, які він отримував.

Не підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_2 із ОСОБА_5, оскільки належним чином такі обставини не підтверджені.

Доводи про те, що такі обставини встановлені рішенням Арцизського районного суду Одеської області від 03.07.2013 року, яким встановлений факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 до уваги не приймаються, оскільки сам зміст рішення таких висновків не містить, а посилання в ньому на те, що таке підтвердили свідки, ще не є висновком по суті питання.

Довідка, видана виконкомом Острянської сільської ради Арцизського району Одеської області про те, що ОСОБА_2 фактично із дитиною проживає в АДРЕСА_1(а.с.85) суперечить іншій довідці (а.с.287) та поясненням представника позивачки про те, що фактично вони із ОСОБА_5 проживали в м.Одесі.

Більш того, право на отримання відшкодування мають особи, перелічені в ст.1200 ЦК, до яких не відноситься особи, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, а доказів про перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_5 не надано.

Зважаючи на викладене підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 відсутні.

Вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, відтак є особою, яка має право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

Встановлено судом, та не спростовано, що ОСОБА_5 на час дорожньо - транспортної пригоди не працював, так само не були надані жодні відомості про офіційне місце роботи протягом попередніх років до часу смерті, і законом спеціально не визначено правило, з якого розміру заробітної плати слід виходити у такому випадку.

Зазначені обставини були предметом з'ясування судом апеляційної інстанції (а.с.214-216,231-233,235,237,247,249,284-285), але жодних доказів на підтвердження факту роботи ОСОБА_5, отримання ним пенсій на час смерті надано не було.

Проте сам факт того, що особа не працювала не може виключати право на відшкодування шкоди, завданої її смертю, оскільки за життя це не виключало права непрацездатних осіб на отримання від неї утримання, а тому доводи представників ПрАТ СК "Остра" та ТОВ "Одескомунсервіс" про безпідставність вимог з огляду на не працевлаштування потерпілого до уваги не приймаються.

Зважаючи на те, що законом питання розміру заробітної плати у разі смерті особи, яка не працювала, не врегульоване, до виниклих відносин слід застосувати за аналогією ст.1195 ЦК України, яка передбачає, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

На час смерті ОСОБА_5 діяла редакція Закону України від 08.01.2012 року "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до ст.22 Закону якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також Порядок проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки ТОВ "Одескомунсервіс" на час пригоди була застрахована в ПрАТ СК "Остра" на підставі полісу №АВ/0118449, при цьому ліміт відповідальності страховика складає 100000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю.

Таким чином, особою, на яку покладається обов'язок відшкодувати шкоду, завдану смертю потерпілого є ПрАТ СК "Остра".

Виходячи з того, що ст.1200 ЦК передбачено, що шкода обчислюється з вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, і із матеріалів справи видно, що у ОСОБА_5 є непрацездатні батьки, які в свою чергу, претендують на отримання відшкодування шляхом звернення із позовом до суду (а.с.144-148), були зареєстровані із ним за спільним місцем проживання (а.с.287), то сума відшкодування для дитини складає 279,50 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати станом на 01.10.2012 року в розмірі 1118 грн. та кількості осіб, які мають право на утримання із відрахуванням частки потерпілого (батько ОСОБА_7, мати ОСОБА_8, дитина ОСОБА_6, частка самого ОСОБА_5, відповідно: 1118:4=279,50).

З довідки УПФ в Арцизському районі Одеської області видно, що в зв'язку зі втратою годувальника ОСОБА_5 була призначена пенсія в розмірі 894 грн., проте за ч.3ст.1200 ЦК особам, які втратили годувальника шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів, тому до уваги не приймається.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суми на відшкодування шкоди мають присуджуватися особам, які мають право на відшкодування з дня смерті потерпілого.

Смерть годувальника настала ІНФОРМАЦІЯ_5, із позовом до суду позивач звернувся протягом року з того часу, тому відшкодування в розмірі 279,50 грн. має бути виплачено з того часу.

Оскільки діючим на час смерті ОСОБА_5 законом не передбачено інших виплат, окрім відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в порядку ст.1200 ЦК, то решта вимог про стягнення коштів на відшкодування задоволенню не підлягають.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею у порядку регресу.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 ч.2ст.23 ЦК. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК. При цьому страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 Закону. різницю між сумою відшкодування, визначеного судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Смертю близької людини неповнолітній дитині завдано моральної шкоди, яка з врахуванням характеру правопорушення - неумисного завдання шкоди, глибини страждань, з врахуванням вимог розумності та справедливості за ст.23 ЦК, підлягає стягненню в розмірі 525000 гривень, та розподіляється між ПрАТ СК "Остра", з якої підлягають стягненню 5000 гривень (в межах ліміту відповідальності), та з ТОВ "Одескомунсервіс" в розмірі 520000 грн.

Не приймаються до уваги доводи ПрАТ СК "Остра" про те, що на страховика не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди у разі смерті потерпілого, оскільки таке суперечить змісту ст.23 ЦК, ст.22 Закону України ""Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Задовольняючи позов, колегія суддів також виходить з того, що страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування у внесудовому порядку, про що надав відповідний лист (а.с.315), тому іншого шляху, окрім судового вирішення спору, не має.

Не приймаються до уваги доводи ТОВ "Одескомунсервіс" про те, що відповідальним за завдану шкоду має бути ТОВ "Еко-Ренесанс", із яким було укладено договір оренди транспортних засобів, оскільки це суперечить іншим доказам у справі, зокрема встановленим вироком суду обставинам - керуванням автомобілем ОСОБА_4 на підставі шляхового листа ТОВ "Одескомунсервіс", із яким він перебував у трудових відносинах (а.с.7), і вирок суду зазначеними особами не оскаржений.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра" задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра" про встановлення факту проживання однією сім'єю як дружини та чоловіка із ОСОБА_5, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс" на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на відшкодування моральної шкоди 520000 гривень, в решті позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одескомунсервіс" відмовити.

Стягувати з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра" на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у зв'язку зі смертю годувальника в розмірі 279 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, на відшкодування моральної шкоди 5000 гривень, в решті позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Остра" відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: