УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - ШЕМЕТІ Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Марганці цивільну справу за скаргою

Державного підприємства «Придніпровська залізниця» з участю заінтересованих осіб старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Страхової групи «ТАС», спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління міндоходів на бездіяльність головного державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ДП «Придніпровська залізниця» звернулось до суду з скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/14 від 10 червня 2014 року з моменту виконання рішення суду 24 червня 2014 року. Просили поновити строк на звернення до суду з скаргою.

В обґрунтування скарги покликається на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року, ухваленого по справі № 180/148/14-ц, стягнуто солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100.000 грн., з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 2.550 грн. моральної шкоди та з кожного з відповідачів на користь держави - судовий збір у розмірі по 81 грн. 20 коп. (рішення в частині стягнення судового збору змінено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року). На виконання цього рішення суду державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 19 червня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання виконавчого листа до 25 червня 2014 року, а 24 червня 2014 року на виконання рішення суду, та у встановлений державним виконавцем строк, ДП «Придніпровська залізниця» здійснило сплату боргу.

Згідно з платіжними дорученнями № 1849, № 1850 від 24 червня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 83.243 грн. 60 коп. та, як податковий агент, перерахувало на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок у розмірі 16.756 грн. 40 коп. відповідно до положень п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

25 червня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв'язку із направленням до суду заяви про роз'яснення рішення суду з питання оподаткування визначеної до стягнення суми моральної шкоди, а 06 листопада 2014 року цим державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та розпочато проведення виконавчих дій на примусове виконання рішення у зв'язку з тим, що залізниця не виконала у наданий для добровільного виконання строк рішення суду. 06 листопада 2014 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10.000 грн. 14 листопада 2014 року винесено постанову про виправлення допущеної в процесуальному документів помилки, а саме, в постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, замінено на 1.675 грн. 54 коп.

Вважає такі дії державного виконавця незаконними, оскільки в наданий ним строк вони рішення суду добровільно виконали, у зв'язку з чим просили визнати бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/14 від 10 червня 2014 року з моменту виконання рішення суду 24 червня 2014 року та зобовязання вчинити такі дії.

Представник скаржника та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, оглянувши цивільну справу № 180/397/14-ц, суд приходить до переконання, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 386 ЦПК суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є, зокрема, державний виконавець, сторони, а відповідно до ст. 8 цього Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Крім того в п.7,13,17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» справ № 6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року, ухваленого по справі № 180/148/14-ц, стягнуто солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100.000 грн., з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 2.550 грн. моральної шкоди та з кожного з відповідачів на користь держави - судовий збір у розмірі по 81 грн. 20 коп. (рішення в частині стягнення судового збору змінено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року).

На виконання цього рішення суду державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 19 червня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання до 25 червня 2014 року, а 24 червня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» на виконання вказаного рішення суду перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 83.243 грн. 60 коп. на відшкодування моральної шкоди за виконавчим листом, та на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок із суми моральної шкоди згідно ВП № 43709471 від 19 червня 2014 року по виконавчому листу № 2/180/397/14 у розмірі 16.756 грн. 40 коп., що підтверджується платіжними дорученнями за № 1849, № 1850 від 24 червня 2014 року (а.с.8).

Однак, 25 червня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із направленням до суду заяви про роз'яснення рішення суду з питання оподаткування визначеної до стягнення суми моральної шкоди, а 06 листопада 2014 року виконавче провадження було поновлено та державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 06 листопада 2014 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10.000 грн. 14 листопада 2014 року винесено постанову про виправлення допущеної в процесуальному документів помилки, а саме, в постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, замінено на 1.675 грн. 54 коп.

Як вбачається з скарги, ДП «Придніпровська залізниця» оскаржує бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/2014 від 10 червня 2014 року з моменту виконання рішення суду 24 червня 2014 року.

За правилами ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Боржник ДП «Придніпровська залізниця» у визначений державним виконавцем строк, тобто, в строк 24 червня 2014 року, виконало рішення суду та надало державному виконавцю документальне підтвердження, а саме платіжні доручення № 1849, № 1850 від 24 червня 2014 року про повне виконання рішення, та звернулось з відповідним листом щодо вирішення питання про закінчення виконавчого провадження № 43709471, у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.164.1. ст. 164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід -будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п.п.14.1.180 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1. ст. 18 Податкового Кодексу України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За положеннями п.п.168.1.1. п.168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Згідно з п.168.3., п/п.168.4.1. п.168.4. ст.168 Податкового Кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем). Податок, утриманий з доходів резедентів та нерезедентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним Кодексом України.

Таким чином, за змістом вказаних норм Податкового Кодексу України Державне Підприємство «Придніпровська залізниця» виступило податковим агентом щодо нарахування, утримання і перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків ОСОБА_4 з доходу, отриманого нею у вигляді моральної шкоди на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року.

Суд приймає до уваги, що п.164.1, п.«а» п.п.164.2.14. ст. 164 Податкового Кодексу України та ст.165 Податкового Кодексу України, в якій наведено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, не містять положень про звільнення від оподаткування платника податків ОСОБА_5 при встановлених обставинах, а стосуються платників податку, яким безпосередньо заподіяна матеріальна шкода, а також шкода життю та здоров'ю.

Тому, сума відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року є доходом фізичної особи та підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, фактичне виконання боржником ДП «Придніпровська залізниця» рішення суду у надані державним виконавцем строки на добровільне виконання рішення суду, суд приходить до переконання про підставність вимог скаржника, тому слід визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/2014 від 10 червня 2014 року з моменту виконання рішення суду 10 червня 2014 року та зобовязати такого вчинити дії щодо закінчення вказаного виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що слід поновити ДП «Придніпровська залізниця» строк для подання скарги, оскільки про дії державного виконавця та винесену постанову довідались лише 18 листопада 2014 року.

Керуючись ст. 14, 164, 168 ПК України, ст. 67 Конституції України, ст. ст. 383, 385, 387 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Поновити Державному підприємству «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» строк для подання скарги.

Скаргу Державного підприємства «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення ним належних дій по закінченню виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/2014 від 10 червня 2014 року з моменту фактичного виконання рішення суду - 24 червня 2014 року.

Зобовязати старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 43709471, за виконавчим листом № 2/180/397/2014 від 10 червня 2014 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал ухвали.