Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/630/15 Головуючий у 1-й інстанції Притуло Л.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на підставі судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.08.2012 року по справі № 815/12267/2012 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Зараз дочці сім повних років, прожитковий мінімум для її віку встановлено в розмірі 1286 грн., тому відповідач має сплачувати аліменти в сумі 385,80 грн. Відповідач станом на квітень 2014 року сплачував аліменти, щомісячно по 400 грн. З вересня 2013 року донька тяжко захворіла та почала скаржитись на біль в сечовидільній системі. Дитину лікували амбулаторно за місцем мешкання. В квітні 2014 року їй поставили діагноз - хронічний гострий пієлонефрит (захворювання нирок). Вона потребує тривалого медичного лікування, обстежень, здачі аналізів. Всі витрати на оплату ліків, аналізів, обстежень, транспортні витрати вона вимушена оплачувати самостійно. Таким чином, на сьогоднішній день цієї суми аліментів не вистачає для покриття витрат на забезпечення належного виховання та утримання дочки відповідно до її фізіологічно-вікових потреб. Дитина пішла до школи і вона також потребує належного дієтичного харчування, одягу, відпочинку.

Тому у зв'язку з вищезазначеним позивач просила суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 27.08.2012 року по справі № 815/12267/2012, а саме: стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття тобто 05.04.2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Припинено стягнення по виконанню судового наказу, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 27.08.2012 року по справі № 815/12267/2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 після повного погашення за ним заборгованості по аліментам. Повернуто до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області судовий наказ, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 27.08.2012 року по справі № 815/12267/2012.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задовленю з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд може змінити рішення суду першої інстанції, якщо воно не відповідає матеріалам справи, нормам матеріального, або процесуального процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що з 2005 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Реєстрація шлюбу ними не була здійснена. 05.04.2007 року у сторін народилась донька - ОСОБА_4. У свідоцтві про народження серії І-ЖС № 060608, виданого Новопилипівською сільською радою Мелітопольського району від 24.07.2007 року, батьком ОСОБА_4 зазначений відповідач (а.с. 6).

Відповідно до судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.08.2012 року по справі № 815/12267/2012, було присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Дитині ОСОБА_4 на час розгляду справи виповнилося сім років, прожитковий мінімум для її віку встановлено в розмірі 1286 грн., тому відповідач сплачує аліменти в сумі 385,80 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 16.05.2014 року відповідач станом на квітень 2014 року сплачував аліменти, щомісячно по 400 грн. (а.с. 8-9).

За довідкою Новопилипівської сільської ради Запорізької області від 04.06.2014 року № 216/02/-03-14 ОСОБА_4 проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

У 2014 році стан здоров'я дитини ОСОБА_4 погіршився, та їй встановлено діагноз - хронічний гострий пієлонефрит (захворювання нирок) та вона потребує тривалого медичного лікування, обстежень, здачі аналізів, у зв'язку з чим, потрібні додаткові витрати на її лікування.

Судом встановлено, що розмір аліментів, які на даний час стягуються з відповідача не вистачає для покриття витрат на забезпечення належного виховання та утримання дитини відповідно до її фізіологічно-вікових потреб.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що позивачка на даний час не працює, не може працевлаштуватися із-за стану здоров'я дитини, яка тяжко захворіла на хронічний гострий пієлонефрит, потребує постійного лікування, отже зріс розмір витрат на її утримання та мінімальний розмір аліментів, який сплачує відповідач за судовим наказом не забезпечує необхідного рівня матеріального забезпечення дитини, а тому є правові підстави для збільшення розміру аліментів на підставі ч. 1 ст. 192 СК України до 800 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В апеляцій скарзі зазначається, що позивачка не надала суду доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, а для стягнення додаткових витрат на лікування дитини, вона має право звернутися до суду на підставі ст. 185 СК України. Крім того відповідач не може сплачувати аліменти по 800 гривень щомісячно, оскільки не працює.

З відповідача стягується 385 грн. в місяць, що є мінімальним розміром аліментів, без врахування того, що після стягнення аліментів за судовим наказом 27.08.2012 року, дитина тяжко захворіла на хронічний гострий пієлонефрит (а.с.14), що за планом лікувальних заходів (а.с.10) потребує постійного лікування (а.с.11-13), отже зріс розмір витрат на її утримання та мінімальний розмір аліментів, який сплачує відповідач за судовим наказом не забезпечує необхідного рівня матеріального забезпечення дитини, а тому є правові підстави для збільшення розміру аліментів на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Між тим суд першої інстанції стягуючи суму аліментів в розмірі 800 гривень у порушення вимог ст. 11, 60 ЦПК України ст. 182 СК України не врахував доводи відповідача про те, що він не працює та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 800 гривень, а позивач не надав суду обґрунтування та доказів про збільшення аліментів до суми 800 гривень.

Виходячи із розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого у державі, з урахуванням стану здоров'я дитини, зростання розміру витрат на її утримання, матеріального стану відповідача, колегія судів вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і збільшення аліментів до суми 600 гривень.

Виходячи із наведеного колегія судів не приймає доводів апелянта проте, що зміна стану здоров'я дитини не є підставою для зміни розміру аліментів, а може бути вирішена тільки шляхом стягнення додаткових витрат у порядку ст. 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги проте, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти, виходячи із того, що взагалі неможливо знайти роботу, не приймаються колегією судів, оскільки він є працездатною особою, доказів про наявність перешкод у працевлаштуванні не надав. Отримання відповідачем доходу у сумі приблизно 1600 гривень, як проте він посилається в апеляційній скарзі дозволяє йому сплачувати аліменти у сумі 600 гривень щомісячно на дитину.

Оскільки судом не врахований матеріальний стан відповідача, зростання розміру витрат на утримання дитини з урахуванням зміни її стану здоров'я дитини, з урахуванням наданих сторонами доказів, не повно з'ясовані обставини справи, що мають для неї значення, чим порушено вимоги ст. 11, 60 ЦПК України ст. 192,182 СК України, принцип диспозитивності сторін, та вимоги матеріального права щодо врахування матеріального стану платника аліментів, колегія судів дійшла висновку про зміну судового рішення в частині розміру збільшення аліментів з 800 гривень до 600 гривень.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року у цій справі в частині розміру збільшення аліментів змінити з 800 (вісімсот) гривень на 600 (шістсот) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді