Справа № 733/688/15-ц Провадження № 22-ц/795/1255/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Головченко М.М. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

В квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Парафіївської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01 серпня 2013 року в смт. Парафіївка помер його батько ОСОБА_7, а 28 жовтня 2013 року мати ОСОБА_8, внаслідок смерті яких відкрилася спадщина: земельні ділянки площею відповідно 0,64 га., та 3,76 га., розташовані на території Парафіївської селищної ради надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житловий будинок з надвірними будівлями , розташований в смт. Парафіївка по вул.Агеєва,153.

Посилаючись на ті обставини, що спадщину після своїх батьків він прийняв своєчасно, так як своєчасно відповідно до вимог ст.1268 ЦК України подав заяву про прийняття спадщини, і крім нього спадкоємцем першої черги є син померлих(рідний брат позивача), однак він не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі по причині відсутності у нього правовстановлюючих документів, позивач просив визнати за ним право на 1/2 частину зазначеного спадкового майна.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в смт. Парафіївка, по вул. Агеєва, 153, Ічнянського району, належну ОСОБА_7, який помер 01 серпня 2013 року. На 1/2 частину земельної ділянки площею 0,64 га розташованої на території Парафіївської селищної ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 919813, виданого 27 грудня 2005 Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВТ від 15.07.2005 року № 626352, належну ОСОБА_8, яка померла 28 жовтня 2013 року. На 1/2 частину земельної ділянки площею 3,76 га розташованої на території Парафіївської селищної ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 919812, виданого 27 грудня 2005 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВТ від 15 липня 2005 року № 626352 належну ОСОБА_8, яка померла 28 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом зясовано не всі обставини, які мають значення для вирішення справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що спадкоємцями за законом першої черги є він та його брат ОСОБА_6 Спадщину вони прийняли своєчасно відповідно до ст. 1268 ЦК України та у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін, шляхом подання заяв про її прийняття до Ічнянської державної нотаріальної контори. Зазначає, що він також є спадкоємцем першої черги та має право на 1/2 частку спадкового майна, але про розгляд позовної заяви належним чином повідомлений не був, що позбавило його можливості здійснювати захист своїх прав та інтересів щодо права власності на спадкове майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5. дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються,2) чи є інші фактичні дані(пропущення строку позовної давності) які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону дане судове рішення не відповідає.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того що він як спадкоємець першої черги на спадкове майно за законом на 1/2 частину спадщини своєчасно прийняв спадщину після смерті спадкодавців, тому суд вважає що він правомірно набув право власності на вказане спадкове майно.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Таким чином у спадщину переходять майнові права та обов»язки спадкодавця, і передусім право власності на речі, доходи і грошові заощадження.

Як вбачається з матеріалів справи і зокрема правовстановлюючих документів, житловий будинок на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 В.І.01.08.2013 року в смт. Парафіївка вул Агеєва,153 належав йому відповідно до свідоцтва про право на спадщину(ас.7,48),відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки віддані 27 грудня 2005 року Ічнянською районною державною адміністрацією, такі видані на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкодавиці ОСОБА_8А.(ас.8-10).

Відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не встановив, хто є порушником зазначених прав ОСОБА_6, хоча позовна заява подається для захисту порушених прав, а саме порушення в часі повинно існувати до відкриття провадження у справі, і всупереч роз»ясненням викладеним в п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року не перевірив наявність або відсутність у матеріалах спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, хоча обставини які входять до предмету доказування ч.1ст.179 ЦПК України у даній категорії справ можна встановити лише при дослідженні документів що є у спадковій справі.

Як видно з відповіді завідувача Ічнянської районної державної нотаріальної контори, що до нотаріальної контори надійшли заяви від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про прийняття спадщини померлої 28 жовтня 2013 року матері ОСОБА_8, після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, громадяни які б бажали отримати свідоцтво про право на спадщину не зверталися(ас.15)

Хоча чинним законодавством, встановлений єдиний порядок прийняття спадщини та оформлення спадкових прав як для спадкоємців за законом та за заповітом(ОСОБА_8 України «Про нотаріат», глава86 ЦК України), а саме визначений нотаріальний порядок оформлення спадщини, що відповідає встановленій законодавством сутності функцій притаманній юрисдикції діяльності судів та нотаріусів, та чітко встановлені підстави набуття права власності, суд розглянув справу, хоча для позивача не втрачена можливість для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Оскільки ОСОБА_6, не підтверджено належними доказами, відсутність у нього умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину(правове оформлення своїх спадкових прав) після смерті його батьків, в його позові слід відмовити як передчасно заявленому.

Враховуючи вищезазначене, що суд першої інстанції при вирішенні справи враховуючи конкретні обставини, порушив норми матеріального права, рішення суду як незаконне підлягає скасуванню.

Виходячи з положеньст.88 ЦПК України оскільки апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена необхідно з ОСОБА_6 на його користь стягнути 121 грн.80 коп., сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, ч.1п.4ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити,

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 121 грн.80 коп., сплаченого судового збору за розгляд справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: