Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/6409/15-ц
Провадження № 2/644/1931/15
13 серпня 2015 року м.Харків
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бугери О.В.,
при секретарі - Ілові А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним позовом та просить на його користь стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 08 червня 2008 року станом на 08 червня 2015 року в загальному розмірі 6858,59 доларів США, яка складається з основного боргу в розмірі 4000 доларів США і процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2858,59 доларів США, а також судові витрати по справі.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 08 червня 2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав від нього в борг 4000 доларів США, які зобов'язався повернути в повному обсязі, про що було складено письмову розписку. 30.05.2015 року відповідачу було направлено письмову вимогу про повернення боргу, але відповідач своїх зобов'язань не виконав та у визначену дату суму боргу не повернув. Тому відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням процентів за користування позикою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав.
Ухвалою суду від 13.08.2015 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмової формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається із матеріалів справи, 08.06.2008 року між ОСОБА_1 та особисто ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у позику відповідачеві грошову суму у розмірі 4000 доларів США, яку останній зобов'язався повернути в повному обсязі, без зазначення дати повернення, про що свідчить оригінал розписки, поданої позивачем./а.с.30/
Той факт, що між сторонами був укладений договір позики підтверджується розпискою від 08.06.2008 року, написаною власноручно відповідачем та засвідченою його підписом. За таких умов, сторони визначили зобов'язання, яке підлягає виконанню. /а.с.30/
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Строк виконання зобов'язання розпискою від 08.06.2008 року не визначений.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
29.04.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення протягом 30 днів суми боргу, що підтверджується конвертом зі штампом пошти від 29.04.15 року, та довідкою про повернення листа за закінченням терміну зберігання зі штампом пошти від 30.05.2015 року./а.с.4-5/
Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цім Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Облікова ставка НБУ впродовж розрахункового періоду змінювалась наступним чином:
з 30.04.2008 року складала 12,0%;
з 15.06.2009 року складала 11,0%;
з 12.08.2009 року складала 10,25%;
з 08.06.2010 року складала 9,5%;
з 08.07.2010 року складала 8,5%;
з 10.08.2010 року складала 7,75%;
з 23.03.2012 року складала 7,5%;
з 10.06.2013 року складала 7,0%;
з 13.08.2013 року складала 6,5%;
з 15.04.2014 року складала 9,5%;
з 17.07.2014 року складала 12,5%;
з 13.11.2014 року складала 14,0%;
з 06.02.2015 року складала 19,5%;
з 04.03.2015 року складала 30%.
Оскільки суд не погодився із наведеним позивачем розрахунком, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Також, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК, стягує з відповідача суму судового збору в сумі 1466, 74 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 146, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер не відомий, на користь держави судовий збір в сумі 1466,74 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: суддя О.В. Бугера