УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до громадської організації «Народна спілка «Добробут», підприємства «Ресурс» Всеукраїнської організації «Союз організацій інвалідів України», підприємства «Перспективабуд» громадської організації «Народна спілка «Добробут», ОСОБА_5, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-Інвест», Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_6, приватне підприємство «Коралл-ТВ плюс», про визнання частково недійсним іпотечного договору та визнання майнових прав на об'єкт нерухомого майна, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_4 - ОСОБА_7, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним вище позовом. 24 квітня 2012 року подав суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив суд визнати іпотечний договір, укладений 25 січня 2010 року між громадською організацією «Народна спілка «Добробут» та підприємством «Перспективабуд» громадської організації «Народна спілка «Добробут» недійсним в частині передачі в іпотеку нежитлового приміщення в осях 9-13/АД житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4 майнові права на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення в осях 9-13/АД, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 18 червня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МакВент» (інвестором) та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким до останнього перейшли усі права та обов'язки інвестора за довгостроковим інвестиційним договором № 34/208/Б.

25 січня 2010 року між громадською організацією «Народна спілка «Добробут» та підприємством «Перспективабуд» громадської організації «Народна спілка «Добробут» укладено договір про передачу в іпотеку нежитлового приміщення в осях 9-13/АД житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що до складу переданих в іпотеку приміщень входять приміщення, що були ним проінвестовані, і спірний договір був укладений без погодження з позивачем, що порушує його права. Також просив визнати за позивачем майнові права на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення в осях 9-13/АД житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1.

24 квітня 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

11 грудня 2012 року вказане заочне рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва.

05 грудня 2013 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Крім іншого, касаційний суд звернув увагу судів попередніх інстанцій на необхідність перевірки доводів підприємства «Перспективабуд» громадської організації «Народна спілка «Добробут», що житловий комплекс, у якому знаходяться спірні нежитлові приміщення, не завершений будівництвом та не введений в експлуатацію, що з урахуванням ч. 2 ст. 331 ЦК України має значення для правильного визначення характеру правовідносин між сторонами у справі.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що оспорюваний позивачем договір застави майнових прав є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не правочином щодо розпорядження майновими правами, згаданий договір не передбачає заміну кредитора у зобов'язанні на відміну від правочину відступлення права вимоги, за яким відповідно до ст. 512 ЦК України здійснюється така заміна кредитора у зобов'язанні.

Судами встановлено, що громадська організація «Народна спілка «Добробут», як замовник-інвестор будівництва по АДРЕСА_1 мала право заставити в іпотеку вказаний об'єкт будівництва підприємству «Перстективабуд» в забезпечення фінансування цього будівництва, а тому позов в частині визнання частково недійсним договору іпотеки від 25 січня 2010 року на переконання судів задоволенню не підлягає.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що на час укладення оспорюваного договору від 25 січня 2010 року громадська організація «Народна спілка «Добробут», як замовник-генінвестор будівництва, передала йому майнові права на об'єкт будівництва, а відтак даний позов у цілому на переконання судів є безпідставним.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки ОСОБА_4 не доведено, що житловий комплекс, у якому знаходяться спірні нежитлові приміщення, не завершений будівництвом та не введений в експлуатацію і йому безпідставно відмовлено у реєстрації права власності на спірне майно, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська