ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/696/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"04" березня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2003 року був прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Полірем» на посаду майстра дільниці прийомки сировини. 21.08.2014 року був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. При звільненні відповідач не виплатив всіх коштів, які належали йому, а саме заробітну плату за період з 01.03.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 13 000 гривень, а також відпускні в сумі 1 300 гривень. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виплатити вищезазначені кошти, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 11 463,54 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки відповідача в судове засідання не відомі. Про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить копія поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно запису трудової книжки, позивача ОСОБА_2 прийнято на посаду майстра дільниці прийомки сировини згідно наказу № 17-П від 15.08.2003 року (а.с.3).

Відповідно до наказу № 14-П від 21.08.2014 року ОСОБА_2 звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України з 21.08.2014 року (а.с.7).

При звільненні розрахунок з ОСОБА_2 у встановлені ст. 116 КЗпП строки України відповідачем проведено не було.

Відповідно до довідки № 10/П від 09.09.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість по заробітній платі в сумі 11 463,54 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати на момент його звільнення в сумі 11 463 грн. 54 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як зазначено у ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

По даній справі встановлено, що внаслідок не проведення своєчасного розрахунку з позивачем в порушення вимог трудового законодавства, позивач змушений був тривалий час витрачати час, зусилля для відновлення своїх порушених прав, що в свою чергу завдало йому моральних страждань. Всі ці обставини є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213-215, 218, 367 ЦПУ України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 невиплачену заробітну плату на момент його звільнення в сумі 11 463 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 54 коп., моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» () в доход держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА