Справа № 405/250/15-ц
13.03.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді Плохотніченко Л.І.
при секретарі Іванову А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину
Посилаючись на викладені в позові обставини, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду.
Позивач до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.
З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно.
Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти.
Згідно з вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 року, встановлено, що в результаті ДТП пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді: закритого перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, закритого перелому внутрішнього виросту лівої плечової кістки зі зміщенням, посттравматичного невриту променевого ліктьового нерву, закритого підвиросткового перелому правої великогомілкової кістки, пере лому голівки правої малогомілкової кістки, невриту правого малогомілкового нерву, закритого подвійного перелому лівої великогомілкової кістки, шоку 2-3 ступеня, які згідно висновку експерта № 1005 від 11.07.2012 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та не заперечив проти фактичних обставин справи.
Відповідно до епікрізів № 3622 та № и/б 8087 виданих позивачу Кіровоградською обласною лікарнею, у період з 20.02.12 року по 20.04.12 року та з 20.04.12 року по 10.05.12 року, позивач перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Кіровоградській обласній лікарні з діагнозом: Політравма. Закритий перелом с/3 правої плечової кістки зі зміщенням. Закритий перелам внутрішнього виросту лівої плечової кістки зі зміщенням. Посттравматичний неврит променевого і ліктьового нерву. Закритий через-підвиростковий перелам правої великогомілкової кістки, перелам голівки правої малогомілкової кістки. Невріт правого мелогомілкового нерву. Закритий подвійний перелам лівої великогомілкової кістки. ШокП-Ш ст. Лігатурні нориці в області лівого лівого ліктьового суглобу. ІХС - дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба Ш ст., ступінь3, ризик 4.СН 1 ст. Посткатетеризаційний тромбофлебіт яремної вени зліва, ЧМТ, струс головного мозку. Забій, ссадна м`яких тканин голови. В період лікування в лікарні, переніс наступні операції, а саме: 21.02.12 року - Остеосинтез переламу правого плеча стрижньовим апаратом; 01.03.12 року - МОС переламу правого плеча накладною пластиною і гвинтами; 20.03.12 року - БІОС лівої великогомілкової кістки; 20.03.12 року - БІОС правої великогомілкової кістки; 04.04.12 року - Відкрите вправлення переламо - вивиху лівого ліктьового суглобу.
Крім того, позивач проходив стаціонарно курс лікування в травматологічному відділенні №1 Кіровоградської обласної лікарні у період з 27.02.13року по 15.03.1 року з діагнозом: Псевдосуглоб с/3 правого плеча. Нестабільний остеосинтез. Консолідований перелам обох гомілок. МОС. Симптоматична нефрогенна гіпертензія СН 1 ст. Початкова катаракта, ангіопатія сітківки обох очей. У відповідності до цього ж епікрізу, 05.03.13р. позивач переніс операцію: Видалення металоконструкції з правого плеча, остеосинтез апаратом Костюка.
З приводу заподіяних відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу тілесних ушкоджень, позивачем понесені матеріальні витрати на придбання ліків для власного лікування на загальну суму 11 139, 22 грн., що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи: квитанціями на придбання ліків; накладними виданими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6: накладною № 3 від 4 квітня 2012 року на суму 1505, 70 грн., накладна № 5 від 6 квітня 2012 року на суму 598,10 грн., накладною № 6 від 6 квітня 2012 року на суму 242,80 грн., накладною № 13 від 12 квітня 2012 року на суму 184,00 грн., розрахунковою квитанцією серії ЛВАК 596067 від 4.05.12 року, виданою магазином «Оптимер» на придбання м'ячику масажного антистресс. на суму 24,00 грн.
Відповідно до укладеного між позивачем та громадянином ОСОБА_4 договором про догляд хворої людини від 01 травня 2012 року, позивач доручив ОСОБА_4, а ОСОБА_4 надає послуги по забезпеченню медичного догляду за позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Вартість вказаних послуг, сторонами вказаного Договору була визначена у розмірі 1 200, 00 грн. на місяць, при цьому в цей же день було визначено загальний розмір витрат по догляду за позивачем, який за весь період склав 10 800, 00 грн. (п.3.1.Договору).
Разом з тим, позивачем не доведено того, що громадянин ОСОБА_4 дійсно надавав зазначені в Договорі послуги та обсяг обумовлених в Договорі робіт ним виконаний. Тобто, позивачем не доведено як самого фактичного виконання вказаних в Договорі робіт так і передачі громадянину ОСОБА_4 за отримані послуги коштів у розмірі 10 800, 00 грн., а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат за послуги по догляду в сумі 10 800, 00 грн.
Суд також вважає, обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Так, заподіяна позивачу моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях пов'язаних з розладами в харчуванні, сечовипусканні, випорожненні за допомогою сторонніх осіб. Крім того, наслідки перенесеної в результаті дорожньо-транспортної пригоди травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, фіксованість на негативних переживаннях невпевненість в собі, тривога.
Проте, враховуючи відсутність належних обґрунтувань щодо визначеної позивачем суми моральної шкоди, дотримуючись принципу розумності і справедливості, суд вважає, що позовна вимога позивача в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57- 61, 137, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не відомий, матеріальну шкоду у сумі 11 139, 22 грн., а також моральну шкоду у сумі 20 000,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, на користь держави судовий збір у сумі 311,39 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко