Справа № 265/7346/14-ц
Провадження № 2/265/213/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

третя особа - Четверта Маріупольська нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2, який постійно проживав в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку, що належав батькові на праві приватної власності.

З 2000 року вона постійно проживала зі своїм батьком у цьому будинку, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вона за законом є спадкоємцем першої черги, вважає, що прийняла спадщину свого батька і вступила у володіння (управління) зазначеним будинком, крім неї інших спадкоємців немає. Однак разом з цим у визначений законом строк вона не звернулася до державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину. А після такого звернення нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що вона не надала документів, які підтверджують фактичне прийняття нею спадщини.

Вказує на те, що її батько був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, в той же час вона була зареєстрована в будинку АДРЕСА_2. Тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1

Представник позивачки ОСОБА_3 при розгляді справи повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов.

Представник відповідача - ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, на розгляд справи до суду не з'явилася, надала заперечення проти позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не прийняла спадщину, заяву про прийняття спадщини не подавала у шестимісячний строк, а фактичне її прийняття спадщини шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем не підтверджено рішенням суду.

Вказує на те, що позивачка пропустила строк позовної давності та просить суд його застосувати, так як з часу відкриття спадщини до моменту звернення позивачкою до суду з даним позовом минуло 9 років. Звертає увагу, що з заявою про поновлення процесуальних строків вона не зверталася, також відповідним рішенням суду не встановлено факту прийняття спадщини та не визначено додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.Тому просить в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити, а справу розглянути в її відсутність.

Представник третьої особи на розгляд справи до суду не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 16 грудня 1959 року Орджонікідзевським РАЦС м.Жданова, актовий запис № 1316, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі "батьки" зазначені: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_6.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, зроблений актовий запис № 1125 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

За даними Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 29 січня 2015 року не відкривалася.

Згідно довідки від 06 червня 2014 року, виданої головою квартального комітету «Таганрозький», ОСОБА_1 фактично проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає по даний час.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України встановлено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку для прийняття спадщини не подав заяву про її прийняття, він вважається таким що не прийняв її.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст.60 ЦПК України не довела суду тієї обставини, що вона спільно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 на момент його смерті в будинку АДРЕСА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталася, як і не зверталася до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Довідка з місця проживання надана ОСОБА_1 не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ для задоволення її позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

У зв»язку з цим її вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд вважає безпідставними.

Разом з цим, статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Також у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що з моменту відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до моменту звернення позивачкою до суду з даним позовом 27 листопада 2014 року минуло більше 9 років, суд вважає, що позивачкою пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого просить відповідач у поданій до суду письмовій заяві, а позивачка ОСОБА_1 та її представник такий строк поновити не просили, тому в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі ст.ст.1217,1220,1258,1268,1270,1272 Цивільного кодексу України, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Четверта Маріупольська нотаріальна контора, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при розгляді справи - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області Л.В.Копилова