Справа № 464/6559/14 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/669/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Юзефович Ю.І.

та з участю представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - Матковської О.В., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа ВАТ «Львівський меблевий комбінат» про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду позовом, в якому просив зобов'язати відповідача демонтувати самочинно добудовану комірку до кімнати НОМЕР_1 на площі коридору загального користування гуртожитку ВАТ «Львівського меблевого комбінату» на АДРЕСА_1 (згідно з поверховим планом). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий комбінат», що за адресою: АДРЕСА_1, відповідач - мешканка кімнати НОМЕР_1 здійснила самочинне влаштування комірки на площі коридору загального користування до даної кімнати. За дане порушення інспекцією ДАБК у Львівській області притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу згідно із ст.96 ч.3 КУАП. 29.04.2014 р. на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації було розглянуто звернення мешканців гуртожитку ВАТ «Львівського меблевого комбінату», та, враховуючи відсутність згоди всіх мешканців гуртожитку на переобладнання коридорів загального користування, висновок Сихівського РВ м. Львова ГУ ДСНС у Львівській області від 28.04.2014 р. №1/247РВ про порушення правил пожежної безпеки внаслідок забудови комірок, відсутність погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання приміщень гуртожитку, вирішено, що самочинно збудовані комірки підлягають демонтажу. Розпорядженням голови Сихівської районнної адміністрації м. Львова №189 від 08.05.2014 р. «Про демонтаж самочинно збудованих комірок на площах коридорів загального користування гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий комбінат», що по АДРЕСА_1» зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати самочинно збудовану комірку до 01.06.2014 р. Всупереч наведеному, відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку не демонтувала самочинно збудовану комірку, що стверджується актом ЛКП «Дністер».

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа ВАТ «Львівський меблевий комбінат» про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування - відмовлено.

Рішення суду оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на території Сихівського району м. Львова знаходиться гуртожиток ВАТ «Львівського меблевого комбінату». Мешканцем кімнати НОМЕР_1 вказаного гуртожитку ОСОБА_3 здійснено самочинне влаштування комірки на площі коридору загального користування до кімнати НОМЕР_1. За дане порушення інспекцією ДАБК у Львівській області ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу відповідно до ст. 96 ч. 3 КУпАП. Відповідно до п. 3.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, що затверджене рішенням виконавчого комітету ЛМР від 09.09.2011 №835, розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об'єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво. П. 2.1 Положення встановлено, що відповідальність за своєчасне виявлення, попередження і вжиття заходів щодо припинення самочинного будівництва покладається на уповноважених посадових осіб та інспекцію ДАБК у Львівській області. Розпорядженням №189 від 08.05.2014 року «Про демонтаж самочинно збудованих комірок на площах коридорів загального користування гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий комбінат» на АДРЕСА_1», яке є чинним, не скасованим, у суді не оскаржувалось, зобов'язано відповідачку ОСОБА_3 демонтувати самочинно збудовано комірку на площі загального користування у гуртожитку. У зв'язку із невиконанням відповідачкою розпорядження, позивач був змушений звернутись до суду. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 займає одне ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 в гуртожитку, що по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ВАТ "Львівський меблевий комбінат", що стверджується довідкою № 21 від 24.06.014 р. (а.с.5).

Розпорядженням Сихівської райадміністрації ЛМР від 08.05.2014 р. №189 затверджено висновок міжвідомчої комісії від 29.04.2014 р. та зобов'язано, зокрема відповідача ОСОБА_3 (кім. НОМЕР_1), демонтувати самочинно збудовані комірки на площах загального користування гуртожитку ВАТ «Львівського меблевого комбінату» на АДРЕСА_1 до 01.06.2014 р. Відповідно до листа ЛКП «Дністер» №162 від 16.05.2014 р. ОСОБА_3 попереджено, що відповідно до наведеного вище розпорядження вона повинна демонтувати самочинно збудовані комірки на площі коридору загального користування гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий комбінат». Натомість відповідно до акта комісії ЛКП «Дністер» (без дати), вищезазначене не виконано та самочинно збудовані комірки на площах загального користування гуртожитку ВАТ «Львівського меблевого комбінату» на АДРЕСА_1 не демонтовано (а.с. 10).

Дане розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.05.2014 року ОСОБА_3 не оскаржувалось.

Згідно акту комісії ЛКП "Дністер" без дати, вищезазначене розпорядження Сихівської районної адміністрації ЛМР від 08.05.2014 року за №189 не виконано, самочинно збудовані комірки на площах загального користування гуртожитку ВАТ "Львівського меблевого комбінату" на АДРЕСА_1 не демонтовано.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до п. 3.6 розділу VІ Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 3704 від 08 липня 2010 року, до повноважень районної адміністрації міської ради у галузі будівництва належить, зокрема, розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Крім цього, у п. 3.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, що затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 р. № 835 визначено, що розгляд питань за фактами здійсненого самочинного будівництва об'єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснюється самочинне будівництво. Дія положення поширюється на всі підприємства, установи та організації (п. 1.2 положення).

Таким чином, звертаючись із даним позовом до суду Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради діяла не як представник інтересів громадян чи юридичної особи ВАТ "Львівський меблевий комбінат", про що вказав суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а як орган, уповноважений державою на здійснення контролю у сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, згідно із ст. 179 ЖК УРСР користування будинками державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та утримання їх здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002р. № 76 передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 самочинно влаштувала комірку без погодження проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання приміщення гуртожитку, без згоди всіх мешканців гуртожитку, тому вказана комірка підлягає демонтажу.

З урахуванням зазначеного, рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам матеріального права й не ґрунтується на належно встановлених обставинах справи про дійсні права і обов'язки сторін щодо предмета спору, в силу вимог ст.309 ЦПК України залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову в повному його обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь апелянта судовий збір за подання апеляційної скарги та позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 303, ч.1 п.2 ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 демонтувати самочинно добудовану комірку до кімнати НОМЕР_1 на площі коридору загального користування гуртожитку ВАТ "Львівського меблевого комбінату" на АДРЕСА_1 (згідно з поверховим планом).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243,60 грн. та апеляційної скарги в сумі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська