РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/2369/14-ц

2/643/88/15

18.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Березко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ТОВ «ОТП Факторінг Україна» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки і про виселення з квартири,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 334 672,47 грив.. В ході розгляду справи в суді позивач змінив свої позовні вимоги, пред'явив позов лише до одного ОСОБА_1, притягнув до участі в справі ОСОБА_3 в якості третьої особи. В зміненому позові позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на чотирьохкімнатну АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, та виселити з вказаної квартири всіх мешканців, які зареєстровані та проживають в квартирі.

Вказує, що у 2006 році між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за яким остання отримала у банку кредит в сумі 12 000,00 доларів США строком до 2016 року, та зобов'язалась повертати суму кредиту та відсотки по ньому у встановлений строк.

В той же день, в забезпечення вказаного кредитного договору між банком і ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Предметом іпотеки була належна ОСОБА_1 вказана чотирьохкімнатна квартира.

Але відповідачі умови договору не виконують, у зв'язку з чим склалась заборгованість в сумі 334 672,47 грив..

У листопаді 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» і позивачем був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором і договором іпотеки.

Відповідач проти позову заперечував.

Третя особа про дату і час розгляду справи повідомлена. Але в судове засідання вона не з'явилась.

В судовому засіданні встановлене наступне.

27.12.2006 року між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №CNL700/499/2006, за яким остання отримала у банку кредит в сумі 12 000,00 доларів США строком до 2016 року, та зобов'язалась повертати суму кредиту та відсотки по ньому у встановлений строк.

В той же день між банком і ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Предметом іпотеки була належна ОСОБА_1 праві приватної власності чотирьохкімнатна АДРЕСА_1.

Ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1 умови вказаного кредитного договору не виконали і допустили заборгованість в сумі 334 672,47 грив., що підтверджується документами про сплату сум кредиту і відсотків по ньому, а також нарахованих і не сплачених відсотків і пені.

Таким чином вимоги позивача про звернення стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором на предмет іпотеки є обґрунтованими і відповідають ст. ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку».

Між тім на час розгляду справи в суді набрав законної сили Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304 від 03.06.2014 року п. 1 ч. 1 якого встановлене, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резідентами України в іноземній валюті, за умови, що:

· таке нерухоме житлове майно використовується для постійного проживання;

· у позичальника чи власника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

· загальна площа такого майна не перевищує 140 кв. м..

Таким чином за змістом, вказаний Закон України забороняє примусове стягнення нерухомого майна переданого в заставу чи іпотеку на забезпечення виконання кредитних договорів, отриманих в іноземній валюті.

Згідно до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

В ч.2 ст. 5 ЦК України також встановлено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність і особи.

Зазначене свідчить про те, що вказаний Закону України пом'якшує цивільну відповідальність особи, оскільки забороняє примусове стягнення чи відчуження заставного чи іпотечного нерухомого майна, в разі невиконання кредитних зобов'язань за валютними кредитами, а тому має зворотною дію у часті.

Як свідчать матеріали справи вказаний іпотечний договір було укладено сторонами в забезпечення виконання відповідачем споживчого кредиту в розмірі 12 000 доларів США. Загальна площа квартири, переданої відповідачем в іпотеку, складає 86,0 кв.м., і при цьому доказів того, що відповідач має у власності нерухоме житлове майно, як і доказів того, що вказана квартира не використовується ним як постійне проживання, матеріали справи не містять.

Вимоги позивача щодо звернення стягнення на належне відповідачу вказане житлове приміщення за рішенням суду, є видом примусового стягнення, яке забороняється зазначеним вище Законом України.

За таких обставин в задоволенні позову суд відмовляє, оскільки він не відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: