Справа № 278/383/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області

у складі : головуючого судді - Баренко С. Г,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., позивача, представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради (далі Диспансер) про визнання незаконним акту медичного огляду, третя особа гаражний кооператив «Простір» (далі ОСОБА_2),-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Диспансеру про визнання незаконним і скасування висновків лікаря № 350 від 23.10.2013, яким було встановлено перебування позивача у стані алкогольного спяніння. Позов мотивовано тим, що він працював охоронцем гаражного кооперативу «Простір», але 23.10.2013, на підставі наведеної виписки, його було звільнено з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України. Виписка не відповідає фактичним обставинам, оскільки позивач спиртних напоїв на робочому місце не вживав. До того ж даною випискою грубо порушена «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак стану спяніння…» від 09.09.2009 року за № 400/666, щодо процедури огляду позивача, відсутністю лабораторних досліджень тощо.

Позов було підтримано позивачем та його представником. Вони стверджували, що на даний час у задоволенні позову про поновлення на роботі ОСОБА_1 судовими рішеннями відмовлено, та розяснено можливість оскарження у суді наведеного висновку. Позивач також наполягав, що з причин хвороби серця він у той час вживав препарат «Валокордин» у краплях, який містить етанол, посилаючись на порушення більш 30 пунктів Інструкції, відсутності беззаперечних доказів про стан його спяніння, просили вимоги задовольнити.

ОСОБА_2 Диспансеру вказував, що заявою голови правління ОСОБА_2, належним чином проведений медичний огляд позивача на стан вживання алкоголю. Для проведення дослідження було застосовано належний засіб вимірювальної техніки «Алкотестер»(Драгер), що пройшов метрологічну повірку та уповноваженим на те лікарем. Лабораторні дослідження не проводилися, оскільки ОСОБА_1 таку вимогу перед лікарем не висував. Вказував, що наведена Інструкція на позивача не поширюється, оскільки він не є водієм.

ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що поява позивача на роботі у стані спяніння було належним чином перевірено. У подальшому ОСОБА_1 було звільнення з роботи на підставі п.7 ст.40 КЗпП. За трудовим законодавством не встановлена жодна допустима норма концентрації алкоголю (проміле в крові) у працівника.

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів.

Позивач з 01.06.2010 працював у гаражному кооперативі «Простір». Згідно наказу № 49 від 23.10. 2013 року ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за розпиття спиртних напоїв на роботі 23.10.2013. Відповідно до записів у медичну

картку №350 від 23.10.2013 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 виявлено алкогольне спяніння 23.10.2013 об 19 год. 50 хв. і 20 год.00 хв. за наступних даних: запах алкоголю з ротової порожнини, горизонтальний ністагм та покази приладу «Алкотестер» 0,52 % етанолу (а.с.6,41).

За зверненням ОСОБА_1 Диспансером 18.11.2013 видано довідку результатів наведеного медичного огляду(а.с.7).У подальшому була встановлена неповнота криничних симптомів алкогольного спяніння у позивача, проте стан спяніння не виключався(а.с.25,26),

Відповідно до ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як правило, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права найчастіше визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Одним із таких способів відповідно до ст. 16 ЦК є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також установлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що передбачений договором або законом.

Поряд з цим, висновки лікаря Диспансеру щодо перебування ОСОБА_1 у стану сп'яніння, оформлені випискою у медичній картки останнього, є лише фіксацією порушення трудової дисципліни позивачем і не мають характеру обов'язкових для виконання ненормативних актів. А отже, сама по собі медична виписка, визнання яку недійсною заявлені вимоги, не породжують для позивача будь-яких прав чи обов'язків і не стосуються визнання або заперечень прав позивача.

Зазначений медичний документ може бути доказом на підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп'яніння та прийняття певних рішень у тому числі про звільнення з роботи у зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані. Так у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зокрема містяться розяснення, що нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів.

За поясненнями позивача медична виписка № 350 від 23.10.2013 була використана при звільнені його з роботи, а також в якості доказу при вирішенні спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення його на роботі. Ці обставини сторонами визнані, а тому не підлягають доказуванню (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Таким чином, доводи на спростування медичного висновку підлягали поданню і перевірці при розгляді тієї справи. Оспорення таких доказів, що подані на підтвердження обставин, шляхом звернення до суду з окремим позовом цивільним процесуальним законодавством не передбачено. З цього приводу у подібних правовідносинах існує правова позиція вищих судів (Ухвала ВССУ від 29.07.2015 рішення № 47982643 справа № 6-6446св/15, Ухвала судової палати ВСУ від 19.10.2009)

Керуючись :ст. ст. 4, 15,16 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 35, 57-60, 61, 88, 212, 213, 214, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради про визнання незаконним акту медичного огляду, відмовити за безпідставністю.

Ршення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. Г. Баренко