АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Поливач Л.Д.

при секретарях Івановій А.А., Хоменку О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представникаПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» за довіреністю - КаплуненкоАнни Станіславівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 758/934/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10739/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 20 474,31 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 850,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 243,60 грн. витрат на сплату судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 18 червня 201З року о 23 год. 13 хв. по вул. Ялтинській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Інфініті», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем позивача «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, в результаті якої було пошкоджено обидва автомобілі.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року винним у вчиненні ДТП було визнано ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - ОСОБА_6, який ндав висновок про визначення шкоди та визначив збитки, що нанесені позивачу у розмірі 72 623,69 грн., за що позивачем було сплачено 850 грн.

На підставі вказаного висновку, позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату йому 50 000 грн., оскільки такий ліміт встановлено полісом страхування.

Відповідачем було погоджено та сплачено позивачу 29 525,69 грн.

Не погоджуючись з сумою виплати страхового відшкодування позивач звернувся

до суду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 19 744,08 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 243,60 грн. витрат на сплату судового збору. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок про вартість матеріального збитку, виготовлений експертом-оцінювачем ОСОБА_6 та відхилив звіт про оцінку автомобіля від 12 грудня 2013 року, виготовлений Українським центром після аварійного захисту «Експерт-сервіс авто», оскільки останнім був правильно врахований коефіцієнт зносу автомобіля, так як автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 раніше вже був учасником ДТП. Суд першої інстанції не взяв до уваги цей факт, що підтверджується копією постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2013 року, а також те, що в результаті вказаного ДТП автомобіль «Тойота» отримав пошкодження не тільки заднього бамперу, а і задньої панелі, що є складовою частиною кузова, а тому, згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» коефіцієнт зносу даного автомобіля не міг прийматися при оцінці за нульовий. Враховуючи, що відповідачем вже сплачено позивачу кошти, визначені звітом від 12 грудня 2013 року, то, на думку апелянта, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Каплуненко В.С. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити, додавши, що позивач мав право проводити експертну оцінку пошкоджень самостійно тільки в тому разі, якщо б представники страхової компанії не оглянули пошкоджений автомобіль протягом 10 робочих днів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити рішення без змін.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за відсутності третьої особи.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 18 червня 2013 року о 23 год. 13 хв. по-вул. Ялтинській у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який па праві власності належить позивачу. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби було пошкоджено (а.с.54).

Відповідно до пос1танови Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 (а.с. 5).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, з лімітом відповідальності заподіяну майну у 50 000 грн., була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом №АС/1050837 (а.с. 49)

20 червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою - повідомленням про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).

01 липня 2013 року було складено протокол огляду транспортного засобу - автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який па праві власності належить позивачу (а.с.140-142).

11 липня 2013 року на замовлення позивача був складений висновок №9/07-ТЗ про визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП становить 72 623 грн. 69 коп. (а.с. 9-28).

Звітом № 8787_0784_1087_1307_13, проведеним на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та складеним 12 грудня 2013 року визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що складає 36 907,11 грн. (а.с.58-65).

28 жовтня 2013 року позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 8).

Страховим актом № ОЦ/030/000/13/0050 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати потерпілому ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 30 255,92 гри. (а.с.56).

Відповідно до платіжного доручення № 27 від 23 січня 2014 року позивачу було перераховано суму 30 255,92 грн. (а.с.57).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керуючись ст. ст. 3, 22, 29, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» брав за основу висновок експерта-оцінювача ОСОБА_6 №9/07-ТЗ від 11 липня 2013 року, про вартість матеріального збитку у розмірі 72 623,69 грн., завданого автомобілю позивача марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, , виходячи з того, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували наявність пошкоджень чи відновлення саме частин кузова, кабіни, рами автомобіля позивача, а отже підстави для застосування коефіцієнту зносу передбаченого п. 7.39 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», який був врахований у звіті № 8787_0784_1087_1307_13 від 12.12.2013 року та на який посилається відповідач, відсутні.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), оскільки він є спеціальним законом, який регулює подібні правовідносини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статей 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспорної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому

законодавством.

Статтею 34 Закону встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже, потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно лише за умови порушення страховиком зобов'язань, зокрема за умови якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направить свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

Як встановлено колегією суддів, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у визначений строк та вчинив усі передбачені законом дії після отримання інформації про настання страхового випадку, в тому числі, провівши експертну оцінку, з урахуванням зносу, визначив матеріальний збиток завданий позивачу та виплатив страхове відшкодування у розмірі 30 255,92 грн.

У разі незгоди з оцінкою завданого збитку, потерпілий після отримання страхового відшкодування не позбавлений був можливості висловлювати страховику свою незгоду з розміром відшкодування, проте позивач, на власний розсуд, без достатніх на те правових підстав замовив самостійно експертний висновок усупереч порядку, встановленому законом.

Колегія суддів також враховує та погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що автомобіль позивача «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 вже був учасником дорожньо-транспортної пригоди та отримував пошкодження, про що не заперечував позивач та його представник, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва.

А тому при складанні звіту №8787_0784_1087_1307_13 від 12 грудня 2013 року, проведеного на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», був врахований правильний коефіцієнт зносу транспортного засобу.

Отже, колегією суддів встановлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик, виконав усі дії, відповідно до встановленого Законом порядку, а тому вимоги ОСОБА_2 є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції викладені колегією суддів обставини враховані не були, а тому суд прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 1 п. 3 ст. 307, ст.ст. 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представникаПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» за довіреністю - КаплуненкоАнни Станіславівни - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді