Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.,

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ТОВ «Ужагромікс» - ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту міського господарства ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Ужагромікс , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент міського господарства про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ТОВ Ужагромікс, Департаменту міського господарства про стягнення в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок неналежного утримання зелених насаджень, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ТОВ Ужагромікс та Департаменту міського господарства на його користь 53 177,02 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 6 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та судових витрат. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 01 липня 2014 року в другій половині дня він залишив належний йому автомобіль марки Кіа - Церато , д. н. з. АО 20-89АТ припаркованим на автомобільній стоянці по вул. Крилова в м.Ужгороді, а біля 16 год.00 хв. того ж дня виявив, що на належний йому автомобіль впала вагома гілка , що відламалась від розташованого поблизу дерева породи клен . У результаті падіння вагомої гілки дерева його автомобілю завдано механічних пошкоджень. Згідно звіту про оцінку автомобіля марки Кіа - Церато , д. н. з. АО 20-89АТ за № 44 від 14.07.2014 року вартість матеріального збитку, завданого йому як власнику транспортного засобу становить 47 204,92 гривень. Окрім цього він оплатив вартість проведеної оцінки в сумі 550,00 гривень та вартість довідки в Закарпатському обласному центрі з гідрометрології про погодні умови станом на 01.07.2014 року в сумі 142,10 гривень. Вказує, що крім матеріальної, йому була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що було пошкоджено його автомобіль, що позбавило його можливості пересуватися на автомобілі, тобто порушено звичний життєвий уклад , погіршилось загальне самопочуття та стан здоров'я. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі 6000,00 грн. Позивач зазначає, що в другій половині дня 01 липня 2014 року штормових погодних умов не було, без опадів, відсутні сильні пориви вітру, а отже на думку позивача гілка дерева впала під дією власної ваги, внаслідок того, що була трухлявою і не була спиляна вчасно. Оскільки , на думку позивача, внаслідок бездіяльності відповідачів йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, просить позов задоволити.

В ході судового розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог до Департаменту міського господарства та заявив клопотання про закриття провадження в цій частині вимог. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2015 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог до Департаменту міського господарства про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди та закрито провадження в частині вимог до Департаменту міського господарства, а також залучено Департамент міського господарства Ужгородської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Уточнивши в ході судового розгляду справи позовні вимоги , позивач з посиланням на викладене, а також на те, що на його думку відповідальним за зелені насадження в місті є балансоутримувач вказаних об"єктів благоустрою, яким є ТОВ Ужагромікс та який зобовязаний був здійснювати контроль над станом зелених насаджень остаточно просить суд ухвалити рішення яким стягнути з ТОВ Ужагромікс на його користь 53 177,02 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 6 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та судових витрат.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові та у заяві про уточнення позову, надавши суду пояснення аналогічні викладеним.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові та у заяві про уточнення позову. Зокрема наголосив на тому, що між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ Ужагромікс 05.05.2014 року укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти , відповідно до умов якого ТОВ Ужагромікс зобов'язався у 2014 році надавати посдуги щодо благоустрою території ( озеленення та утримання зелених насаджень). Отже, ТОВ Ужагромікс є баланосоутримувачем зелених насаджень. Додатково зазначив, що факт падіння дерева та пошкодження автомобіля підтверджено даними викладеними у висновку Ужгородського МВ УМВС України про те, що в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення та фотознімками місця події. Вважає, що причиною падіння частки дерева є неналежне виконання Відповідачем ТОВ Ужагромікс своїх обов'язків, передбачених законодавством , зокрема Правилами утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України. Заподіяння Позивачу матеріальної та моральної шкоди пошкодженням автомобіля внаслідок падіння дерева, сталося з вини Відповідача, який недбало ставився до виконання своїх обов'язків. Просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Зокрема наголосив на тому , що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської Ради від 30.05.2012 року № 165 Про постійну діючу комісію для обстеження зелених насаджень з метою контролю за видаленням , обрізкою,кронуванням зелених насаджень та їх впорядкуванням затверджено постійно діючу комісію для обстеження зелених насаджень на території міста. Пунктом 2 вказаного рішення передбачено, що знесення зелених насаджень можна здійснювати тільки за наявності ордеру підписаного міським головою, що складено на підставі затвердженого та погодженого акту обстеження зелених насаджень.Зазначає, що жодного ордеру на проведення робіт по вирізці дерев у сквері по вул. Довженка ТОВ Ужагромікс не надавались. Також звертає увагу, що в той день були складні погодні умови, що на його думку й стало причиною падіння дерева. Оскільки погодні умови є явищем непереборної сили, а відтак виключає відповідальність.

Зазначив, що позивач не надав доказів вини відповідача у завданні йому шкоди, а за таких обставин відповідальність відповідача виключається. Вважає відсутнім будь-який причинно-наслідковий зв'язок між падінням дерева на автомобіль та діями чи бездіяльністю відповідача , оскільки позивач сам припаркував свій автомобіль на ділянці, яка не є спеціально відведеною для стоянки транспортних засобів. У зв'язку з цим, будь-які пошкодження транспортного засобу, який знаходився у забороненому для паркування місці вважає наслідком порушення позивачем правил дорожнього руху . Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : Департамент міського господарства Ужгородської міської ради вважає уточнені позовні вимоги обгрунтованими і просила суд їх задовольнити, оскільки балансоутримувачем зелених насаджень у 2014 рці є ТОВ Ужагромікс.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, заперечення представника відповідача , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні належними доказами встановлено та сторонами не заперечується, що 01 липня 2014 року в другій половині дня на автомобіль марки Кіа - Церато , д. н. з. АО 20-89АТ припаркований по вул. Крилова в м.Ужгороді впала вагома гілка , що відламалась від розташованого поблизу дерева породи клен .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію серії АОС 681587 автомобіль марки " КІА Сerato" 2008 року випуску, р. н. АО 20-89АТ належить ОСОБА_1 (а.с.53).

Факт падіння дерева на автомобіль " КІА Сerato" д.н.з. АО 20-89АТ підтверджується висновком дільничного інспектора міліції Ужгородського МВУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 04.07.2014 року та фотознімками (а. с. 10-11; 57-61).

Згідно акту товарознавчої експертизи № 28/15 від 05.03.2015 р. вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля " КІА Сerato " 2008 року випуску, реєстраційний номер АО 20-89АТ, в цінах станом на 01 липня 2015 р. становить 47 204,92 грн. (а.с. 146-158).

Як встановлено судом, 05.05.2014 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ Ужагромікс укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 14-09/100203, відповідно до умов якого ТОВ Ужагромікс зобов'язався у 2014 році надавати посдуги щодо благоустрою території ( озеленення та утримання зелених насаджень). /а.с.24-25/

Відповідно до ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

За змістом підпункту 7 пункту «а» частини 1 статті 30 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчого комітету міської ради належать власні повноваження організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до положень ч.1ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) обєктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов жіттєдіяльності людини визначені Правилами утримання зелених насаджень у населенихпунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комуналь -ного господарства України від 10 квітня 2006 року № 105.

Правила є обов'язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України (п. 1.3 Правил).

У Правилах утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105 закріплено визначення зелених насаджень . ОСОБА_5 насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав'яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

ОСОБА_5 насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Також, у відповідності до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105, зокрема п.5.2, балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об'єкта.

Відповідно у п.3.2 визначено, що до елементів благоустрою віднесено зелені насадження, зокрема зелені насадження уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п.5.5. вказаних Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд на обєктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах іприлеглих ділянках їх власники або користувачі.

Пунктом 6.2 розділу 6 Правил утримання зелених насаджень, встановлений обов'язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Відповідно до п.9.1. Правил для встановлення ступеня життєздатності деревних рослин балансоутримувачу необхідно провести діагностику стану зелених насаджень і на основі діагностичних ознак планувати агротехніку догляду за зеленими насадженнями.

Відповідно до п. 9.1.11 Правил під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне.

Відповідно до п. 9.1.11.2. Правил санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом

вегетаційного періоду.

Відповідно до п. 9.1.11.3. Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Пунктом 9.1.12. Правил визначено, що аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому -лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідальним за зелені насадження в місті є балансоутримувач вказаних об"єктів благоустрою, який зобов"язаний здійснювати інвентаризацію та паспортизацію зелених насаджень. Також балансоутримувач, зобов"язаний двічі на рік (навесні та восени) проводити загальний огляд усіх зелених насаджень. Виявивши аварійне дерево, балансоутримувач повідомляє виконавчий орган місцевого самоврядування, який в свою чергу приймає рішення про видалення на підставі ордера. Безпосереднє видалення зелених насаджень проводить балансоутримувач.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ТОВ "Ужагромікс" здійснювало належний догляд за зеленими насадженнями.Наведене свідчить про те, що бездіяльність ТОВ "Ужагромікс" призвела до таких наслідків, як падіння гілки дерева на автомобіль позивача, у результаті чого йому заподіяна шкода.

Відповідно до наданої Закарпатським обласним центром з гідрометеорології довідки від 03.07.2014р. № 26-50/850 вбачається, що 01.07.2014р. в другій половині дня коли відбулась подія було зафіксовано: мінливу хмарність (6-7) балів; вітер північний 4-5 м/с ; без опадів (а.с 29).

Відповідно до наданої Закарпатським обласним центром з гідрометеорології довідки від 26.09.2014р. № 26-50/1216 вбачається, що синоптична ситуація в м. Ужгороді з 29 червня по 01 липня 2014 року характеризувалась впливом північного циклону, середня швидкість вітру в м. Ужгороді в цей період становила 5-10м/с. 30 червня 2014 року о 14 год. 13 хв. в м. Ужгороді було зафіксовано південно-західний вітер швидкістю 11м/с з поривами до 16 м/с ( дуже міцний).

На думку суду , такий вітер , що зафіксований 30 червня 2014 року не міг бути безпосередньою причиною падіння гілки дерева 01.07.2014р. в другій половині дня.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача ТОВ "Ужагромікс" щодо того, що він не має повноважень на зрізання дерева, а отже не може нести відповідальність за шкоду, заподіяну майну позивача, оскільки судом встановлено, що балансоутримувачем зелених насаджень є ТОВ "Ужагромікс", а відтак відповідач зобовязаний був здійснювати контроль над станом зелених насаджень та у разі необхідності, скласти акт на зрізання і передати його до виконавчого органу міської ради для вирішення питання про зрізку дерева.

Відповідач в силу виконання своїх обовязків мав виявити, що це дерево, може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, та що в нього є наявна гнила серцевина стовбура,або значна суховершинність, чи що воно досягло вікової межі.

Частиною 1 пунктом 7 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Саме така правова позиція, висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 від 3 грудня 2014 року.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

ТОВ "Ужагромікс" не подано доказів того, що шкоди завдано не з їхньої вини.

При цьому позивачем доведено наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За таких обставин суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України заподіяна майнова шкода підлягає стягненню саме з ТОВ "Ужагромікс" .

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача ТОВ "Ужагромікс" на користь позивача 6 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до вимог ст. 23 ЦК України суд визначає розмір моральної шкоди залежно від характеру правопорушення, глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із наступними змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, враховуючи суть позовних вимог, характер та тривалість моральних страждань, пережитий психічний стрес, що призвело до негативних змін та порушення його нормальних життєвих зв'язків, а також виходячи із засад розумності та справедливості, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З огляду на вищезазначені положення чинного процесуального законодавства, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність обставин, які є підставою для відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз.

Згідно норм ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать зокрема витрати на правову допомогу. Розмір витрат повязаних з правовою допомогою розраховується у відповідності до положень ЗУ Про граничний розмір компенсацій витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011р. Згідно ст. 1 вказаного закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на пра-вову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті79, статтях84,88,89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При відшкодуванні витрат на правову допомогу враховується час на її надання: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Витрати на інші дії, що не належать до процесуальних, не є витратами на правову допомогу в розумінні цивільного процесуального законодавства.

На користь цієї позиції свідчить і рішення КСУ від 30 вересня 2009 р. , у якому було дане офіційне тлумачення поняття «правова допомога», яка є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом і формами і може включати консультації, розяснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та субєкта такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Держава гарантує можливість вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі та формах, як вона того потребує. Це право, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежено (п. 4 мотивувальної частини рішення).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 10.07.2014 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги./а.с.63/

Адвокат ОСОБА_2 надавав позивачу по справі правову допомогу, приймав участь у розгляді справ. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджуються квитанцією про оплату наданих послуг та актом виконаних робіт, що містяться в матеріалах справи./а.с.62 «а»; 187/

За надання правової допомоги адвоката позивач сплатив 5280,00 грн., на підтвердження чого надані договори про надання правової допомоги, квитанція про оплату та акт виконаних робіт. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 5280,00 гривень підлягають до задоволення.

Окрім цього позивач оплатив вартість проведеної експертизи в сумі 550, 00 гривень, що стверджується квитанцією від 06.03.2015 року /а.с. 185/ . Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат напроведення експертизи в сумі 550,00 гривень підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.16, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 21, 25 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105, Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ Ужагромікс , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент міського господарства про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ Ужагромікс на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 47 204,92 гривень (сорок сім тисяч двісті чотири гривні, 92 коп.) та завдану моральну шкоду в сумі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень, 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ Ужагромікс на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 775,37 гривень (сімсот сімдесят пять гривень 37 коп.) ; 550,00 гривень (пятсот пятдесят гривень, 00 коп.) витрат на проведення автотоварознавчої оцінки та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5280,00 гривень (пять тисяч двісті вісімдесят гривень, 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7