Справа № 545/1821/14-ц
Провадження № 2/545/23/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Перепадченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заворсклянської сільради Полтавського району та області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 20.05.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ( а. с. 2 3 т. 1 ), посилаючись на те, що 23 жовтня 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 225472, виданим 23.10.2012 року виконкомом Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

ОСОБА_3 був її чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-КЕ № 476378, виданим 24.01.1987 року виконкомом Заворсклянської сільської ради народних депутатів Полтавського району.

Вона прийняла спадщину у встановлений законодавством строк і в Полтавській районній державній нотаріальній конторі була заведена відповідна спадкова справа згідно витягу про реєстрацію в cпадковому реєстрі.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт 17.08.2012 року, зареєстрований 17.08.2012 року в реєстрі Спадкових справ за № 53258386, згідно якого все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, що на день смерті буде належати йому за законом, в тому числі і належну на праві власності земельну ділянку розміром 4,33 га. для товарного сільськогосподарського виробництва на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, заповідає їй - ОСОБА_1.

На момент смерті ОСОБА_3 вони разом з ним проживали однією сім»єю, що підтверджується довідкою Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

12.07.2013 року Полтавською державною нотаріальною конторою їй надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку плошею 4,33 га. для товарного сільськогосподарського виробництва на території Заворсклянської сільської ради в зв»язку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку не зберігся, оскільки загубився, що зумовило неможливість його надання нотаріусу. В зв»язку з цим, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,33 га. призначену для товарного сільськогосподарського використання на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3, не має можливості.

Відповідно до відмови Полтавської районної державної нотаріальної контору у видачі

свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями ОСОБА_3 за заповітом є : вона на підставі заповіту посвідченого 17.08.2012 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріа округу - ОСОБА_4, реєстраційний № 1231, і ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого 19.12.2011 року Заворсклянською сільською радою, реєстраційний № 544.

ОСОБА_3 належала на праві власності земельна ділянка площею 4,33 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911741, виданий 22.09.2005 року Полтавською районною державною адміністрацієію.

Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 77 113,73 грн., що є ціною позову.

В газеті «Полтавський вісник» за 19.07.2013 року опубліковано оголошення наступного змісту : «вважати недійсним державний акт на право власності на зе: ділянку серії ЯА № 911741, виданий на ім»я ОСОБА_3».

Відповідно до ст. 81 ЗК України - громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України - громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом

Згідно ч.1 та 3 ст. 1254 ЦК України встановлено, що заповідач має право в будь-який час скасувати заповіт, а також, кожний новий заповіт скасовує попере відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування, відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами.

Ст. 181 ЦК України до нерухомих речей ( нерухоме майно, нерухомість ) належать земельні ділянки ...

Ч. 8 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред»являтися також за місцем виконання цих договорів.

В даному випадку земельна ділянка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, отже, позов подається до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ст. 114 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна ...

В даному випадку нерухоме майно ( земельна ділянка ) знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, отже, позов подається до Полтавського районного суду Полтавської області.

Прохала визнати за нею - ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:025:0004, площею 4,33 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 23.10.2012 року ОСОБА_3.

Представник відповідача первісному позову ОСОБА_2 ОСОБА_5 ( а. с. 26 т. 1 ) 06.06.2014 року надала суду зустрічну позову заяву до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним ( а. с. 27 29 т. 1 ), згідно якої прохала визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 17.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, реєстраційний № 1231 та відновити чинність попереднього заповіту ОСОБА_3 від 19.12.2011 року, посвідченого секретарем Заворсклянської сільради Полтавського району та області - ОСОБА_6, реєстраційний № 544.

Ухвалою суду від 31 07.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду за заявою представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ( а. с. 122 - 124 т. 2 ).

В судовому засіданні представник позивачки по первісному позову - ОСОБА_7 ( а. с. 25 т. 1 ) первісний позов підтримала із вказаних в ньому підстав, надавши суду заперечення на зустрічний позов з додатками ( а. с. 50 55 т. 1 ), вказавши, що позивачка та померлий жили дружно, померлий помер у віці 47 років, бо мав атеросклероз, склав заповіт на позивачку свою дружину у нотаріуса в м. Полтава, тому цей заповіт відміняє попередній. На уточнення представника відповідача вказала, що жив померлий поряд із сільрадою, але там він укласти новий заповіт не міг, бо йому перешкоджав стан його здоров»я, а чому в такому випадку він їздив до м. Полтава для складання нового заповіту, їй не відомо. Помер ОСОБА_3 вдома. Позивачка не знала про заповіт на відповідача. Погодилась, що складання заповіту у приватного нотаріуса коштує дорожче, ніж в сільраді та до м. Полтави більша відстань ніж до сільради від будинку померлого. На решту запитань суду щодо суті позову та його обставин відповідей дати не змогла, вказавши, що це може зробити тільки позивачка.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 ( а. с. 26 т. 1 ) первісний позов не визнала, вказавши, що позивачка, явка якої судом за її клопотанням була визнана обов»язковою, нахабно зловживає своїми правами та навмисно таким чином затягує розгляд справи, оскільки її представник не в змозі дати відповіді на її запитання та суду, надає безпідставні заяви про нібито її хворобливий стан і тому не можливо з»ясувати всіх обставин по справі, відповіді на які може дати лише вона. Крім того, позивачці достеменно було відомо про складений заповіт на ім»я відповідача та вона особисто передала йому держакт, заповіт та довіреність. Крім цього, померлий видавав довіреність на ОСОБА_2 на представлення його інтересів та користуванням його паєм. А враховуючи стан здоров»я померлого, на який послалася представник позивачки, то йому було б краще піти в сільраду, яка знаходиться за 500 м. від його помешкання та сплатити копійки за посвідчення заповіту, ніж їхати для цього у м. Полтава та оформляти цю дію у приватного нотаріуса, де коштує значно дорожче таке посвідчення. Але, така дія вчинялася з метою, щоб відповідач не дізнався про складення нового заповіту на позивачку та своєчасно не зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Звернула увагу суду на відсутність обов»язкової згідно вимог чинного законодавства постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому, прохала відмовити в задоволенні позову як безпідставному.

Відповідач ОСОБА_8 первісний позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні, пояснивши, що оскільки в липні 2011 року приїздив до нього нині померлий ОСОБА_9 разом із своєю дружиною ОСОБА_10 з проханням надання йому фінансової допомоги у розмірі 20 000 грн. через його скрутний матеріальний стан із-за боргів та запропонував йому свою земельну ділянку в оренду на 49 років, яка на той час перебувала в оренді ТОВ «Полтава-Сад». В ході перемовин щодо гарантій повернення йому коштів, то померлий з дружиною запропонували, що він складе на нього заповіт, що ї зробив в подальшому та саме позивачка передала йому оригінал державного акту, який і на даний час знаходиться у нього. В вересні 2012 року до нього зателефонувала гр. ОСОБА_11, повідомивши, що юрист з ТОВ «ЛОС» зробив пропозицію передачі землі ОСОБА_3 в оренду і у позивачки з останнім внаслідок цього виник великий сімейний скандал через те, що він нібито продешевив з землею у нього. Пізніше він дізнався від людей, що ОСОБА_3 після цієї сварки помер. Після чого, він приїздив до позивачки і дізнався від неї, що земля знаходиться в оренді у ТОВ «ЛОС», тому вона землю йому не віддасть, а віддасть йому кошти, а він поверне їй держакт. Але, вона себе поводить як шахрайка, бо станом на зараз грошей не віддала, тому він їй не повернув держакт. Пропонував представнику позивачки для передачі позивачці вирішити спірні питання мирним шляхом. Він своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво йому видано не було через існування нового заповіту, не зважаючи на наявність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на землю - держакту.

Позивачка по первісному позову ОСОБА_1 в судове засідання на виклики суду жодного разу не з»явилася без поважних причин, в тому числі і після визнання судом за клопотанням представника відповідача її явку обов»язковою, при цьому вона повідомлялася належним чином про день та час розгляду справи, надавала кожного разу в судові засідання заяви про розгляд справи у її відсутності, де свій позов підтримувала та посилалася на погане самопочуття, але не надавала підтверджуючих документів щодо стану здоров»я та не можливості в зв»язку з цим брати участь у засіданнях до кожної заяви ( а. с. 132, 146, 161, 181, 204, 206, 240 т. 1, 11, 22, 32, 38, 52, 54, 59, 67, 80, 96, 120, 121 т. 2 ), чим фактично невиправдано затягувала розгляд справи по суті.

Представники : відповідача - Заворсклянської сільради Полтавського району та області та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Полтавської райдержнотконтори в засідання не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та при вирішенні справи поклалися на розсуд суду ( а. с. 23, 24 т. 1 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін за наявності від них відповідних заяв та за наявними матеріалами справи.

Свідок - ОСОБА_6, яка працює секретарем Заврсклянської сільради Полтавського району Полтавської області з жовтня 2007 року, вказала, що померлого знала в обличчя, він проживав не далеко від сільради. Приходив до неї за посвідченням заповіту на ім»я ОСОБА_2 Вона вчинила всі необхідні дії згідно вимог закону щодо посдвічення заповіту. Стягнула з нього на той час 0,85 коп. за посвідчення та 0,34 коп. за підпис держмита. Померлий міг прийти також в разі бажання і скасувати складений заповіт або скласти новий, з її боку будь-яких перешкод не було, але він не звертався. Також, скласти заповіт він міг і на пошті, яка розташована в приміщенні сільради.

Судом встановлено, що позивачка є дружиною померлого 23.10.2012 року ОСОБА_9 ( а. с. 4 5 т. 1 ). Згідно належно оформленого заповіту від 17.08.2011 року позивачка є спадкоємицею після померлого ОСОБА_9 всього належного йому майна на день смерті, де б воно не було, з чого б воно не складалося, в тому числі і на належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,33 га. ( а. с. 7 9 т. 1 ). Згідно належно оформленого заповіту від 19.12.2011 року померлий заповідав відповідачу належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,33 га. ( а. с. 30 31 т. 1 ). Позивачка та відповідач в установлений законом термін звернулися до Полтавської райдержнотконтори з заявами про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу, але свідоцтво про право на спадщину на майно померлого не видавалось. Позивачка, посилаючись на обставину в позові щодо не збереження нею оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, бо загубився ( зворот а. с. 2 , абзац 3 т. 1 ), тому за її поданням в газеті «Полтавський Вісник» за 19.07.2013 року було опубліковано оголошення про вважання не дійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911741, виданого на ім»я ОСОБА_3 ( а. с. 14 зворот т. 1 ). В зв»язку з чим, надала суду ксерокопію державного акту на земельну ділянку ( а. с. 11-12 т. 1 ), де вартість земельної ділянки ( паю ) станом на 01.04.2014 року складає 77 113,73 грн. ( а. с. 13 т. 1 ). Відповідної постанови нотаріуса, яка видається нотаріусом за вимогою особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка суду не надала з невідомих причин. Згідно свідчень відповідача ОСОБА_2Л, його представника фактично оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911741, виданого на ім»я ОСОБА_3 не втрачено позивачкою і він знаходиться на руках саме у відповідача як додаток до складеного на його ім»я заповіту померлим та який судом в оригіналі було оглянуто в ході судового засідання.

Суд, заслухавши з»явившихся сторін, дослідивши докази, якими обгрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню через безпідставність з наступних підстав.

Ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов»язки можуть виникати із рішення суду.

Законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину ( глава 86 ЦК України ), згідно функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів, та знайшло підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до п. 23 Пленуму Верховного СудуУкраїни № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року ( із змінами та доповненнями ) нотаріус зобов»язаний : ….відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам…

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року ( із змінами та доповненнями ) нотаріус ….. відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо : …2) не надано відомості ( інформації ) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус …не приймає для вчинення нотаріальної дії документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст. 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч. 3 ст. 47 цього Закону. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріуси…зобов»язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз»яснити порядок оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Оскільки судом встановлено в ході розгляду справи, що на даний час фактично існує оригінал державного атку на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 911741, виданого на ім»я ОСОБА_3, який з моменту складання на нього заповіту померлим правомірно перебуває у нього на руках, то у позивачки відсутня правова підстава, на яку вона посилалася у позові при зверненні до суду, а саме про відсутність оригіналу держакту через його втрату нею, бо він не втрачений. Також, через відсутність у позиваки відповідної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії згідно Закону України «Про нотаріат», то відсутня підстава згідно вимог закону щодо вчинення такої дії. В зв»язку з цим, оформлення права власності позивачки в порядку спадкування за заповітом повинно відбуватися у встановленому законом порядку, а не в судовому порядку. В даному випадку вбачається інший спір, який може вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 27, 31, 88, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 181, 328, 1225, 1254, 1296 ЦК України, ст. 131, 158 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Заворсклянської сільради Полтавського району та області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_12