справа № 361/3157/15-ц
провадження № 2-з/361/3/15
УХВАЛА

14 серпня 2015 Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Лустіній Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, -

встановив:

Позивачем разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, яка згідно ст.153 ЦПК розглядається судом без повідомлення відповідача і інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, дана заява вже була предметом розгляду судом.

Ухвалою суду від 8.05.2015р. суд заяву задовольнив частково, наклав арешт на вказану земельну ділянку. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.07.2015р. за апеляційною скаргою відповідача ухвалу суду першої інстанції від 8.05.2015р. скасовано і питання передано на новий розгляд.

Тому розгляд заяви призначено в судове засідання.

Від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутності, в своїй заяві відповідачка ОСОБА_2 просила відмовити у застосуванні даного заходу забезпечення.

Позивач повідомлений належним чином (листом за вказаною адресою і повторно телефонограмою за вказаним ним номером телефону), в судове засідання не явився, і суд ухвалив розглянути дане питання у відсутності сторін.

В своїй заяві позивач ОСОБА_1 просить на забезпечення його позову накласти арешт на земельну ділянку за адресою м.Бровари, вул..Оболонська,26, належну відповідачу, та заборонити відповідачу розпоряджатись даною земельною ділянкою.

Розглядаючи заново вказану заяву, суд враховує підстави для скасування ухвали суду від 8.05.2015р., враховує, що предметом спору в даній справі не є земельна ділянка, права на неї або на частку в ній, і що предметом спору є лише грошова сума 20000грн.

Суд дійшов таких висновків:

Позивачем предявлено позов про стягнення авансу у розмірі 20000грн.

Обгрунтовуючи підстави для накладення арешту на земельну ділянку , позивач послався на те, що відповідач відмовляється повертати сплачений позивачем аванс і продовжує продавати вказану земельну ділянку, і такі дії відповідача можуть привести до ускладнення чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки іншим майном відповідач не володіє.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 та ч.2 ст. 152 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним і співмірним.

Згідно висновку експерта ринкова вартість земельної ділянки становить 191332грн.

Враховуючи вартість земельної ділянки, на яку просить позивач накласти арешт, суд вважає, що вартість вказаного майна є неспівмірно високою у порівнянні з розміром боргу, зазначеним у позові, який є предметом розгляду в даній справі.

Тому вказаний позивачем захід забезпечення позову не є співмірним позовним вимогам. І тому відсутні підстави для його застосування.

Також відсутні підстави для накладення арешту на частку вказаної в заяві земельної ділянки (в межах розміру заявлених позовних вимог), оскільки таке накладення арешту фактично є не можливим і таким, що для відповідача створить ситуацію, аналогічну з накладенням арешту на всю ділянку. Також суд враховує, що не накладення арешту на земельну ділянку і можливий продаж відповідачем вказаної ділянки (на що посилається позивач у своїй заяві) не є обставиною, яка однозначно зробить неможливим виконання рішення про стягнення суми 20000грн.- на випадок задоволення позову.

Враховуючи положення ст..151 ЦПК що суд вживає заходи забезпечення лише за заявою сторони і не виявляє власної ініціативи при вирішенні даного питання з точки зору необхідності застосування заходу забезпечення, то суд вважає, що на даний момент і в даному випадку відсутні підстави для вжиття іншого, більш співмірного заходу забезпечення, оскільки до суду на даний час не надійшло відповідної заяви позивача.

Відмова заявникові у застосуванні вказаного ним заходу забезпечення позову, не є перешкодою для нього у зверненні до суду з заявою про застосування іншого необхідного і доцільного, передбаченого ст.152 ЦПК України, заходу забезпечення позову.

Керуючись ст.151, ст.153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в забезпеченні позову у вигляді накладення арешту земельної ділянки, що знаходиться за адресою Київська область, м.Бровари, вул..Оболонська,26, яка належить ОСОБА_2, у даній цивільній справі, за відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Селезньова