У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Коротун В.М., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року в справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відстрочення виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківських вкладів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про відстрочення виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення банківських вкладів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року, у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати зазначені судові ухвали та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов вірного висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки обставини, на які посилається заявник, не є такими, що утруднюють виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року у розумінні ст. 373 ЦПК України.

Із оскаржуваних судових ухвал, доданих до скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відстрочення виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківських вкладів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Коротун