АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1451/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25лютого2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі Шалапуда Н.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Управління Пенсійного фонду України Оболонського району м.Києва Бойко Олени Володимирівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії,

встановила:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи у судове засідання не з'явились. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта, в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції ст.ст.1215, 1212 ЦК України, ч.1 ст. 60 ЦПК України та виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів, які б свідчили, що переплата пенсії відповідачу виникла внаслідок програмної (рахункової) помилки.

Колегія суддів погоджується висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва.

Звертаючись в суд з даним позовом позивач посилався на те, що за період з 01.11.2010 року по 30.04.2012 року виникла переплата пенсії в сумі 1959,88 грн. у зв'язку з програмною помилкою. За розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві не має підстав для утримання з відповідача переплати пенсії у сумі 1959,88 гривень у зв'язку з програмною помилкою та відсутністю вини відповідача.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом проаналізовано зміст ст. 1215 ЦК України та обґрунтовано зазначено, що безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Оскільки, позивачем не було доведено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, призначеною їй Управлінням ПФУ, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до положень ст. 60 ЦПК та ст. 1215 ЦК, суд вважав , що поверненню зазначена сума не підлягає.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З розпоряджень Управління пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Києва та протоколом №1/22 вбачається, що пенсійна справа відповідача була переглянута та комісією по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій було прийнято рішення про можливість повернення утриманих коштів та анульовано переплату пенсії за період з 01.10.2010 р. по 31.10.2012 р. в розмірі 1959,88 грн., оскільки переплата виникла не з вини відповідача, а переплату пенсії не утримувати. (а.с. 4) З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак підстав для скасування рішення суду не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України Оболонського району м.Києва Бойко Олени Володимирівни відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Музичко С.Г.

Судді Саліхов В.В.

Прокопчук Н.О.