Справа № 143/1393/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко А. В.

з участю секретаря Павліченко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Олексіїни до Плисківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за законом,-

Встановив:

30.09.2015р. на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 Олексіїни до Плисківської сільської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що 02.09.2007 року померла її мати, ОСОБА_2, що посвідчено свідоцтвом про смерть.

В наслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Плисків, Погребищенського району, Вінницької області по вул. Центральній 113 та інше належне померлій майно.

За життя ОСОБА_2 скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту.

З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, позивач звернулась до Погребищенської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи.

Проте нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами було відмовлено, так як не було пред'явлено оригінали документів, які б посвідчували право померлої на спадкове майно.

Так як позивач не має можливості реалізувати у встановленому актами цивільного законодавства порядку своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона була змушена звернутись до суду.

Позивач просила розглянути справу за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник Плисківської сільської ради просив провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву № 204 від 07.10.2015 року.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 02.09.2007 року померла ОСОБА_2, свідоцтво про смерть серія 1-АМ № 084755 (а.с.6), яка була власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Плисків, Погребищенського району, Вінницької області по вул. Центральній 113, про що свідчить стехнічний паспорт на житловий будинок від 14.08.2015 року (а.с.9-11).

ОСОБА_2 залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту, яким все належне їй майно вона заповіла позивачу (а.с. 7).

ОСОБА_1 Олексіїна, як спадкоємець за заповітом бажає прийняти спадщину. Проте нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, так як не було пред'явлено документів, які б посвідчували право померлої на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, про що свідчить відмова нотаріуса (а.с.8).

Дані правовідносини регулюються:

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо внаслідок неможливості визначити склад спадкового майна, а саме який номер мала спадкова квартира, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.

Зважаючи на вище викладене та з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за позивачем право приватної власності на зазначене майно.

Керуючись ст.ст. 10,11,213,214,215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 Олексіїною, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок за номером 133, позначений літерою "А" з верандою позначеною літерою "а", загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., погріб з шиєю позначений літерою "п/а", ганок, сарай позначений літерою "Б", сарай позначений літерою "б", огорожа позначена номером 1, хвіртка позначена номером "2", ворота з хвірткою позначені номером "3", криниця позначена номером "4", що знаходиться в с. Плисків, Погребищенського району, Вінницької області, який належав померлій 02.09.2007 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Погребищенський районний суд.

Суддя