СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1491/15-ц
провадження № 2/306/654/15
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 жовтня 2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

при секретарі Дешко В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції, трьох відсотків річних за час прострочення виконання зобов'язання та процентів за користування коштами, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції, трьох відсотків річних за час прострочення виконання зобов'язання та процентів за користування коштами, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що 14 жовтня 2011 року Свалявським районним судом Закарпатської області було винесено рішення, згідно якого відповідача зобов'язано сплатити на його користь суму боргу в розмірі 17600 грн. за виконану роботу під час тимчасових робіт в м. Москва.

Однак, судове рішення відповідачем не виконане та відповідач безпідставно користується належними йому коштами та не повертає їх.

Через постійні переживання та нервування, у позивача загострилися всі його хвороби, а тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Крім того, вважає, що відповідач повинен оплатити йому індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України.

Також позивач просить стягнути в його користь 29131 грн. , як завдану суму збитків внаслідок курсової різниці валюти та стягнути проценти за користування коштами.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином (оголошення в газеті "Новини Закарпаття" № 114(4431) від 13 жовтня 2015 року).

Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України - разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача - провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково по слідуючим мотивам.

Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2011 року вирішено позов ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 17600 грн. за виконану роботу під час тимчасових робіт в м. Москва. Вказане рішення суду набуло законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Станом на 21 жовтня 2015 року рішення суду не виконано, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, про що зокрема свідчить факт застосування судом обмеження щодо виїзду ОСОБА_2 за межі України. Крім того, відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2014 року оголошено розшук боржника ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини, щодо умисного невиконання рішення суду ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Отже, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст. 625 ЦК України, поскільки такі виникли не з порушення грошового зобов'язання, взятого відповідачем, а з примусового виконання рішення суду і такі правовідносини регулюються нормами законодавства про виконавче провадження.

Зокрема, таку позицію висловив Верховний суд України в ухвалі № 6-14929св08 від 11 лютого 2009 року.

На цій підставі, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних до задоволення - не підлягають.

Не підлягають до задоволення і вимоги щодо стягнення моральної шкоди по слідуючим мотивам.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди": "Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору."

Отже, враховуючи, що правовідносини, що виникли між сторонами (невиконання судового рішення) не допускають відшкодування моральної шкоди, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Не підлягають до задоволення і вимоги про стягнення процентів за користування коштами по слідуючим мотивам.

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на ст. 1048 ЦК України - "Проценти за договором позики." Вказана норма Закону не може бути застосована до спірних правовідносин, поскільки регулює відносини між сторонами договору позики, а між сторонами (ОСОБА_1 та ОСОБА_2) не було укладено договору позики.

Натомість, суд вважає підставними вимоги щодо стягнення збитків, заподіяних внаслідок зміни курсу валют по слідуючим мотивам.

Згідно ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_1 17600 грн. за виконану роботу в м. Москва, тобто за виконану роботу за межами України. Зокрема, із змісту судового рішення встановлено, що розрахунки за виконану роботу проводилися в іноземній валюті і рішенням суду було встановлено гривневий еквівалент (курсова вартість валюти) згідно офіційного курсу НБУ.

Враховуючи, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, стягувач (ОСОБА_1С.) зазнає збитків у зв'язку із зміною офіційного курсу валют і ці вимоги позивача, суд визнає підставними для захисту прав позивача.

В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити частково у відповідності до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 796,20 грн. (квитанція № 52 від 01 липня 2015 року з призначенням платежу - судовий збір). З огляду на те, що суд визнав підставними вимоги про стягнення 29 131 грн. заподіяних збитків, з відповідача слід також стягнути в користь позивача 291 грн. 31 коп. оплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 64, 88, 169, 208, 212, 214, 215, 224-226, 233, 292, 294 ЦПК України, 23, 192, 625 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сасівка, Свалявського району, Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_2 29 131 грн. (двадцять дев"ять тисяч сто тридцять одну гривню) збитків, завданих несвоєчсною оплатою вартості виконаних робіт під час тимчасових робіт в м. Москва.

У задоволенні позову, в частині стягнення суми інфляції, трьох відсотків річних за час прострочення виконання зобов'язання, процентів за користування коштами та моральної шкоди -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Сасівка, Свалявського району, Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця АДРЕСА_2 291 грн. 31 коп. оплачених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Н.М.Жиганська