У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачів, визнання частково недійсного кредитного договору та зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - Лукашина Є.В., перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживачів, визнання частково недійсного кредитного договору та зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність в зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що на момент укладання між ним та відповідачем кредитного договору №ROVGА00001849 курс долара США становив 505 грн. за 100 доларів США, але за час надання банком йому кредитної лінії істотні умови договору суттєво змінилась та на момент звернення до суду із позовом курс долара США становить 1589 грн. 95 коп. за 100 доларів США.

Крім того, на даний час він ніде не працює, на його утриманні знаходиться четверо малолітніх дітей, а дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

Також, відповідачем в односторонньому порядку із посиланням на пункт 2.3.1 договору без його згоди було безпідставно змінено відсоткову ставку за кредитним договором.

Зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що договір укладений у порядку, передбаченому діючим законодавством, права позивача, як споживача порушені не були, а тому правових підстав вважати його недійсним немає.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 7.05.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ROVGА00001849, згідно п.7.1 якого позичальникові надаються кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 7.05.2007 року по 4.05.2017 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 23400 доларів США на наступні цілі: 21000 дол. США на споживчі цілі, а також 2400 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом у разі зміни кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення цього договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати, коли змінена відсоткова ставка набирає чинності. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо у межах кількості пунктів, на яке збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США

29.07.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладена додаткова угода №1/1-1 до договору №ROVGА00001849 від 7.05.2007 року, відповідно до якої позивач погодився на зміну відсоткової ставки з 11,14% до 12,58%.

Згідно положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 651 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Доводи апеляційної скарги про невірне застосування положень ч.3 ст. 1056-1 ЦК України є безпідставними, оскільки Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" набрав чинності з 10 січня 2009 року, а кредитний договір між сторонами укладений 7.05.2007 року, тобто до набрання чинності ст. 1056-1 ЦК України. Змінився розмір процентів за користування кредитом за згодою сторін на підставі укладеної між ними додаткової угоди №1/1-1, яка ніким не оспорювалась та є дійсною.

З цих же підстав необґрунтованими є покликання позивача на п.2.3, 2.4 "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених постановою Національного банку України від 10 травня 2007 року, яка також набула чинності після укладення спірного кредитного договору.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 щодо зміни істотних умов договору, оскільки позовні вимоги про розірвання договору з цих підстав ним не заявлялись.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Василевич В.С.