АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/4779/15-ц Головуючий в І інстанції Корецький Д.В.
Номер провадження №22ц-791/2355/15 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 17 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Стародубця М.П.
При секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Херсонської міської ради на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 06 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_5, зацікавлена особа: виконавчий комітет Херсонської міської ради, про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаною вище заявою, посилаючись на те, що на підставі листа Херсонського обласного центру зайнятості від 19 січня 2009 року до начальника ЖКО ВАТ «Херсонські комбайни» з проханням поселити її у гуртожиток НОМЕР_1, керівництвом ВАТ «Херсонські комбайни» ОСОБА_5 поселена до гуртожитку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 зазначила , що з 25 січня 2009 року постійно проживала у гуртожитку, з 30.09.2011 року зареєстрована за вказаною адресою по теперішній час, в зв'язку з чим просила встановити цей юридичний факт для захисту своїх житлових прав, в тому числі приватизації займаного в гуртожитку приміщення відповідно до ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку».

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 06 липня 2015 року заяву ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_5 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 в період з 25 січня 2009 року по 30 вересня 2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, виконавчий комітет Херсонської міської ради подав на неї апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив рішення суду скасувати і залишити заяву без розгляду в зв'язку наявністю спору про право, тобто встановлення даного факту пов'язано з подальшим вирішенням спору про право на приватизацію займаного приміщення у гуртожитку.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні сумніви стосовно проживання заявниці у гуртожитку у зазначений нею період з 25.01.2009 року по 30.09.2011 року і на цій підставі визнав цей факт, як такий, що має юридичне значення в порядку окремого провадження.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суд залишає заяву без розгляду.

Аналогічні роз'яснення викладені в п. 3 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.2005 року № 5 , щодо залишення заяви без розгляду і роз`яснення заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» дія цього Закону поширюється на громадян, які на мають власного житла і більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5. з 2006 року працює в Херсонському обласному центрі зайнятості, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-8).

Згідно копії листа від 19.01.2009 року, адресованого начальнику ЖКО ВАТ «Херсонські комбайни», Херсонський обласний центр зайнятості просив поселити у гуртожиток НОМЕР_1 співробітника головного спеціаліста ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно копії особового рахунку НОМЕР_2 та довідки про склад сім'ї ОСОБА_5 зареєстрована та проживає в кімнаті НОМЕР_3 АДРЕСА_1 з 30.09.2011 року (а.с.10-11).

За таких обставин, встановивши обставини щодо проживання ОСОБА_5 у гуртожитку до реєстрації, суд першої інстанції не взяв до уваги, що встановлення цього факту рішенням суду в порядку окремого провадження можливо лише у разі, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них безпосередньо залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з тим, для реалізації права на приватизацію необхідний не тільки факт постійного проживання в гуртожитку, а й реєстрація на законних підставах більше п'яти років. Встановлення факту проживання в гуртожитку не тягне автоматичну реалізацію права на приватизацію, а породжує в наступному вирішення спору про таке право.

Таким чином, ОСОБА_5 звернулася до суду для захисту житлових прав та вирішення питання щодо приватизації житла в гуртожитку, яке має вирішуватися у позовному провадженні у відповідності до норм чинного законодавства шляхом надання відповідних доказів на підтвердження заявлених вимог, а не в порядку окремого провадження всупереч принципу змагальності сторін.

Зазначені заявником обставини, як підстави для встановлення юридичного факту, а також наведення на підтвердження цих обставин конкретних доказів щодо тривалості житлових правовідносин, свідчать про те, що спір стосується прав та обов'язків власника житла - Херсонської міської ради, яка не є у даному спорі учасником процесу.

З огляду на наведене, на думку колегії суддів, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року відповідно до ст.310 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України - залишенню без розгляду з роз'ясненням їй права подати позов на загальних засадах.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст.303, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Херсонської міської ради - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року,- скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_5, зацікавлена особа: виконавчий комітет Херсонської міської ради, про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, - залишити без розгляду та роз'яснити, що спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: