АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7652/15 Справа № 201/9287/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області Юрченко Ю.С.

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 про зобовязання провести перерахунок стипендії та стягнення недоплачених сум,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року прокурор Жовтневого району м.Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування посилаючись на те, що до прокуратури звернувся неповнолітній ОСОБА_2 з питання порушення його прав з боку Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 стосовно неотримання ним передбаченого законом розміру стипендії.

ОСОБА_2В з серпня 2014 року є студентом вказаного учбового закладу прийнятим на навчання за державним замовленням за напрямом «Інформатика», батько неповнолітнього має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 22 роки, а тому по закону його син має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Проте, фактично з вересня 2014 року по січень 2015 року включно стипендія ОСОБА_2В університетом виплачувалася в значно нижчому розмірі, що є порушенням. На звернення ОСОБА_2 до відповідача з цим питанням фактично отримано відмову.

Просив стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 1891,41 грн. ненарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня по грудень 2014 року на користь ОСОБА_2; зобовязати Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_3 виплачувати ОСОБА_2 з 01.03.2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2015 року в задоволенні позову в інтересах ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 про зобовязання провести перерахунок стипендії та стягнення недоплачених сум відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області Юрченко Ю.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 про зобовязання провести перерахунок стипендії та стягнення недоплачених сум задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши представника прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на положення п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту», згідно якого розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення». ОСОБА_5 освіти і науки України від 27 листопада 2013 року № 1/11-18300 поінформовано, що навчальні заклади України керуються положеннями зазначеного Порядку, якими підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються за гірничими спеціальностями. Такі видатки забезпечені коштами Державного бюджету. Зміни, які враховують вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», і які б були забезпечені коштами Державного бюджету, до Порядку призначення і виплати стипендій не внесені. ОСОБА_6 і науки України від 24 червня 2010 року № 4.2-17/3043 повідомлено, що при призначені стипендії вищі навчальні заклади керуються Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення», в якому категорія студентів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, не зазначена.

Згідно з пунктом 91 зазначеного Порядку стипендіатам, які постійно проживають на території населеного пункту або навчаються у вищому навчальному закладі, що розташований у населеному пункті, якому надано статус гірського, виплачується додаткова стипендія у розмірі 20 відсотків мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії відповідного типу навчального закладу. Ураховуючи викладене, дія пункту 91 цього Порядку поширюється лише на стипендіатів, які постійно проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського (незалежно від статуту населеного пункту, в якому розташований вищий навчальний заклад), або навчаються у навчальному закладі, що розташований у населеному пункті, якому надано статус гірського. На сьогоднішній день, будь-якого іншого механізму/порядку призначення, нарахування і виплати стипендій студентам, які є дітьми шахтарів, в Україні не має, крім Постанови Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, якою затверджений порядок нарахування і виплати стипендій студентам, які є дітьми шахтарів.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом установлено, що наказом № 1540с від 11.08.2014 року Дніпропетровського національного інверситету імені ОСОБА_3, ОСОБА_2 зараховано до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням з 01.09.2014 року за напрямком (спеціальністю) «Інформатика» (а.с.9).

ОСОБА_2 є студентом, якого включено до списку студентів Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 поза конкурсом (батьки яких є шахтарями) (а.с.11-13).

Згідно довідки Пенсійного фонду України в Буденновському районі м.Донецька, виданої 30.07.2014 року, ОСОБА_7 значиться на обліку як отримувач пенсії за віком з 16.08.2012 року. Загальний стаж складає 22 роки 5 місяців 3 дні, в тому числі підземних робіт з повним робочим днем під землею 16 років 14 днів, що дає право для призначення пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.8).

Зазначене свідчить про наявність у ОСОБА_2 права на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2, виданої 12.02.2015 року Дніпропетровським національним університетом імені ОСОБА_3 сума стипендії, яка фактично сплачена студентові складає: вересень 2014 року 730,00 грн., жовтень 2014 року 730,00 грн.. листопад 2014 року 751,17 грн.. грудень 2014 року 769,42 грн. (а.с.10).

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Вирішуючи питання у справі, суд першої інстанції помилково надав перевагу Постанові Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядок призначення і виплати стипендії», замість зазначеного Закону, який має вищу юридичну силу. Невнесення відповідних змін до Постанови Кабінету Міністрів України після прийняття Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не є підставою для порушення прав ОСОБА_2 на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання покладених на Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_3 обов'язків, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Законами України «Про державний бюджет України» на 2014-2015 роки не призупинялась.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та про стягнення з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 1891,41 грн. ненарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня по грудень 2014 року на користь ОСОБА_2; зобовязання Дніпропетровського національного університета імені ОСОБА_3 виплачувати ОСОБА_2 з 01.03.2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, відповідно до ч.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно ст.88 ЦПК України з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області Юрченко Ю.С. задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 1891,41 грн. ненарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня по грудень 2014 року на користь ОСОБА_2.

Зобовязати Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_3 виплачувати ОСОБА_2 з 01.03.2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, відповідно до ч.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_8