ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4219/15-ц
Провадження № 2/210/1883/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді Чайкіної О.В.
при секретарі Куксенко О.В.
за участю сторін не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, без фіксування звукозаписувальним технічним засобом згідно ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2-1» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач ОСББ «Домнобудівників 2-1» звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що Відповідач перебувають на реєстраційному обліку по кімнаті №316, розташованої за адресою: пл.. Домнобудівників, б.2, корп. 1, в м. Кривий Ріг (гуртожиток). Кімната не приватизована та не є приватною власністю. Власником квартир є територіальна громада та особи, що приватизували кварти. Відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, систематично не вносить плату за користування вказаних послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість 3159,97 грн., саме томупозивач просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 шляхом зняти останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В судовому засіданні представник позивача не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованою в установленому порядку адресою, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Домнобудівників 2-1»не підлягають задоволенню.
Так, з довідки № 273 від 31.08.2015 року, виданої ОСББ «Домнобудівників 2-1», вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, корп.. 1, кімн.316 (а.с.4).
Також, згідно вищевказаної довідки Відповідач має заборгованість перед ОСББ «Домнобудівників 2-1», яка складає 3159,97 грн. (а.с.4).
Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Обговорюючи вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, суд виходить з норм житлового законодавства, згідно з якими це можливе лише за умови, якщо особа відсутня у жилому приміщенні понад встановлений шестимісячний строк без поважних причин в порядку ст. 71 Житлового Кодексу України, або у разі вибуття цієї особи на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті в порядку ст. 107 Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право користування житловим приміщенням зберігається за відсутнім наймачем понад шість місяців у випадках, прямо передбачених діючим законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
З урахуванням викладеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості за комунальні послуги не може слугувати підставою для зняття з реєстраційного обліку особи.
Крім того, відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.
Згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме до п. 1 ст.8, дана Конвенція гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Отже, наявність заборгованості по комунальним послугам не може слугувати підтвердженням не проживання в кімнаті відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає, що В ідповідач своїми діями жодним чином не вказав на свою відмову від наданої йому кімнаті, користується та утримує її належним чином, таким чином доводи позивача про усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 шляхом зняти останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою, не знайшли свого підтвердження, а позовні вимоги є такими що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому задоволенню не підлягають.
У звязку з відмовою у задоволенні позову, суд в порядку ст. 88 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 7,10,11,59,60,215 ЦПК України,суд,-
У задоволені позову Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2-1» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О. В. Чайкіна