АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №2-5950/2011 Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.., Болотов Є.В.

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 30 листопада 2011 року у справі за позовом Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року КС «Аккорд» звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №В-32087 від 16 березня 2007 року в сумі 20382,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим 16 березня 2007 року між сторонами укладено Договір №В-32087, згідно із умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у сумі 5500 грн., за користування якими вона зобов»язалась сплатити проценти, які нараховуються на фактичний залишок суми кредити, виходячи з 0,14795 за кожний день користування кредитом та повернути суму кредиту до 16 березня 2008 року.

Проте, позичальник у встановлені графіком терміни погашення кредиту не здійснювала, у зв»язку із чим позивач просить стягнути з неї суму наданого кредиту (5500 грн.), 12132,27 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 2750 грн. пені відповідно до п.3.2 Договору у зменшеному за рішенням кредитодавця розмірі.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 листопада 2011 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_4 20382,27 грн. заборгованості. Вирішено питання щодо судових витрат та витрат у зв»язку із викликом відповідача.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що змінила своє місце проживання, судових повісток не отримувала, у зв»язку із чим була позбавлена можливості заявити про застосування строків позовної давності.

Також посилається на те, що п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» установлена заборона кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив письмові заперечення щодо апеляційної скарги із заявою про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції установлено, що 16 березня 2007 року між сторонами укладено Договір №В-32087, згідно із умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у сумі 5500 грн., за користування якими вона зобов»язалась сплатити проценти, які нараховуються на фактичний залишок суми кредити, виходячи з 0,14795 за кожний день користування кредитом та повернути суму кредиту до 16 березня 2008 року щомісячними платежами.

Пунктом 3.2 Договору передбачена відповідальність позичальника за порушення строків сплати кредиту у вигляді сплати пені в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов»язковості умов договору для сторін та наявності факту невиконання відповідачем зобов»язань.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Посилання апеляційної скарги на застосування строків позовної давності відхиляються колегією суддів, виходячи з наступного.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до частин третьої і четвертої ст.267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Ураховуючи, що рішення по суті справи ухвалюється судом першої інстанції, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, відсутні підстави для розгляду заяви про застосування строків позовної давності в суді апеляційної інстанції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 30 вересня 2015 року № 6-780цс15, де вказано, що суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції. Нові матеріально-правові вимоги, які не предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом, може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності. Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Посилання апеляційної скарги на неврахування судом першої інстанції норми Закону України «Про захист прав споживачів» в частині заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, відхиляються колегією суддів, оскільки є помилковими.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 листопада 2013 року розглянув справу № 6-126цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за споживчим кредитом після спливу позовної давності. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого пункт 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою частиною 11 статті 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-239цс14.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 30 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов