Справа № 487/7127/15-ц
Провадження № 2/487/2821/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

про визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки від 31.03.2008р., укладений з відповідачем ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором №6Ф від 31.03.2008р., посилаючись на те, що після укладення договору іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, суттєво змінилась плата за користування кредитом, та оскільки 1/3 частка вказаної квартири є власність неповнолітньої дитини, відповідач зобов'язаний був повідомити орган опіки та піклування та отримати новий дозвіл на іпотеку квартири, але цього зроблено не було, тим самим вважала, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись у письмових запереченнях на те, що положення договору іпотеки повністю відповідають вимогам чинного законодавства, при укладені договору сторонами були дотримані усі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, не існує жодних правових підстав, передбачених законодавством, для визнання договору іпотеки недійсним, а рішення (дозвіл) від 22.02.2008р. надавався саме батьками дитини, за їх заявою і саме для здійснення їх цілей (отримання кредиту), тому дотримуватися та виконувати пункти дозволу повинні саме батьки.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 31.03.2008р. між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (правонаступник - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк") було укладено кредитний договір №6Ф, за яким позивач отримав кредит у сумі 25000 доларів США, що складає еквівалент 126250грн за курсом НБУ на момент укладення цього договору, зобовязувався їх повернути 30.03.2018р, сплачувати за користування грошима 14% річних.

31.03.2008р. між позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від власного імені та як законний представник від імені свого малолітнього сина ОСОБА_3, від імені якого як законний представник також діяв батько - ОСОБА_4, та ВАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (правонаступник - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк") було укладено іпотечний договір, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №2051, згідно з яким забезпечувалось виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №6Ф. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира №115, розташована по вул.Ч.Майовщиків,12 в м.Миколаєві, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською обласною державною адміністрацією Управління охорони здоров'я, 06.02.2008р, згідно з розпорядженням від 06.02.2008р та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП ММБТІ 08.02.2008р.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.02.2008р. №301, законним представникам (батькам) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, від імені малолітньої дитини ОСОБА_3, було дозволено укладення та підписання іпотечного договору вищевказаної квартири, 1/3 частка якої є приватною власністю дитини, зобов'язано банківську установу у разі зміни умов договору, його розірвання або закінчення строку дії на заставлене житло, повідомити про ці обставини відділ органу опіки та піклування.

Згідно діючого цивільного законодавства договір як дво- чи багатосторонній правочин може бути визнаний судом недійсним з підстав того, що його зміст суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що передбачено ст.ст.203,215 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний іпотечний договір укладено сторонами у відповідності з чинним законодавством, його зміст не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства а також моральним засадам суспільства; особи, які вчиняли правочин, законні представники одного з них, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі; ними дотримано встановлену законом форму правочину.

Іншого позивач допустимими та належними засобами доказування не довів. Посилання останнього на обставину неповідомлення банком органу опіки та піклування про зміну умов кредитного договору не має значення для заявленого позову, оскільки воно стосується виконання правочину, а не його укладання.

З урахуванням наведеного правових підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним договору іпотеки від 31.03.2008р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова