Справа № 361/2023/2015 Головуючий у І інстанції Пухна О.М.
Провадження № 22-ц/780/5146/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області Сергієнка О.М., -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця та просив визнати незаконною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області Сергієнка О.М. щодо звільнення земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,2398 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 в частині знесення сараю; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Сергієнка О.М. щодо знесення сараю, який належить скаржнику на праві власності.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, що 29 липня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення, яким зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати огорожу, встановлену ним на належній ОСОБА_4 на праві власності земельній ділянці по АДРЕСА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку за вищезазначеною адресою. 06 листопада 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного рішення, яким позивача було зобов'язано звільнити земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 28 лютого 2014 року відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову. Позивач вказував, що він добровільно виконав рішення суду, а саме демонтував огорожу та прибрав будівельне сміття. Однак, у березні 2015 року позивач отримав постанову відділу державної виконавчої служби від 25 лютого 2015 року, видану старшим державним виконавцем Сергієнком О.М. щодо звільнення земельної ділянки від сараю. Оскільки судовим рішенням позивача не було зобов'язано зносити сарай, він вважає, що дії державного виконавця є незаконними. 05 березня 2015 року на подвір'ї у скаржника був старший державний виконавець Сергієнко О.М. у супроводі двох представників міліції та почав самостійно розбирати сарай, проте такі роботи має виконувати виключно суб'єкт господарювання з відповідною ліцензією. Крім того, у рішенні, виконання якого проводилося державним виконавцем, не йшла мова про знесення сараю, що належить скаржнику.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду через порушення норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що спір між сторонами був виключно про розташування огорожі. Скаржник добровільно виконав рішення суду, а саме демонтував огорожу та прибрав будівельне сміття, тобто звільнив земельну ділянку. У березні 2015 року ОСОБА_2 отримав нову постанову державного виконавця щодо звільнення земельної ділянки. Після звернення до державного виконавця скаржнику пояснили, що останній має знести сарай, однак рішенням суду відповідача не зобов'язано зносити його. Державний виконавець з'явився на подвір'я скаржника в супроводі двох представників міліції та почав самостійно зносити сарай. Такі дії державного виконавця є протиправними.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Броварським міськрайонним судом Київської області від 29 липня 2013 року зобов'язано ОСОБА_2, демонтувати огорожу, встановлену ним на належній ОСОБА_4 на праві власності земельній ділянці по АДРЕСА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2398 га, що розташована в селі Требухів Броварського району Київської області по АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_4 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22074 20 серпня 2012 року.

06 листопада 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного рішення. Постановою від 28 лютого 2014 року відкрито виконавче провадження.

21 серпня 2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Зазначена постанова була скасована постановою начальника ВДВС Броварського МРУЮ Арутюнян С.Р. у зв'язку з надходженням заяви стягувача про виконання рішення не в повному обсязі.

Постановою старшого державного виконавця Сергієнка О.М. від 24 лютого 2015 року було призначено виконавчі дії за адресою АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що боржником рішення суду самостійно не виконано (а.с.15).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів протиправності дій старшого державного виконавця у процесі виконання у виконавчому провадженні. У матеріалах справи відсутня постанова від 25 лютого 2015 року щодо звільнення земельної ділянки в частині знесення сараю.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З наявного у матеріалах справи виконавчого провадження вбачається, що рішенням суду ОСОБА_2 зобов'язано демонтувати огорожу, яка розташована на належній ОСОБА_4 земельній ділянці та зобов'язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку. Резолютивна частина рішення суду не містить зобов'язання відповідача ОСОБА_2 щодо знесення сараю.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи відсутня постанова від 25 лютого 2015 року щодо звільнення земельної ділянки в частині знесення сараю, а тому суд позбавлений можливості перевірити її законність.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження» у разі надходження ухвали суду про витребування або

вилучення документа виконавчого провадження, відповідно до якої

витребується або вилучається документ виконавчого провадження,

державний виконавець зобов'язаний не пізніше трьох днів виготовити

копію документа, що витребується або вилучається, засвідчити її

власним підписом із зазначенням посади, прізвища та дати, скріпити

печаткою органу державної виконавчої служби та надіслати до суду

або іншої особи чи органу, які витребовують або вилучають

документ, або видати копію уповноваженій ними особі.

Однак, суд першої інстанції всупереч вимог закону не перевірив доводи скаржника та не вчинив дій щодо витребування оскаржуваної ОСОБА_2 постанови державного виконавця, а отже фактично не дав оцінки доводам скаржника.

Крім того, при постановленні ухвали суд першої інстанції не з'ясував чи діяв державний виконавець в межах наданих йому повноважень та не перевірив чи містить рішення суду вказівку на знесення сараю.

Отже судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення скарги ОСОБА_2, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з переданням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2015 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Лащенко В.Д.