ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Слончак А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі виданого 02.12.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом вона набула у власність квартиру АДРЕСА_1. Відповідач була зареєстрована в квартирі її колишнім власником ОСОБА_5 згідно укладеного між ними договору найму житлового приміщення № 1 від 10.02.2009 року. Але відповідач та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру не заселилися та в ній не проживають, за комунальні послуги ОСОБА_1 не сплачує та не є членом її сімї. 29.10.2012 року ОСОБА_5 померла, після чого квартира була успадкована позивачем. Тому просить визнати відповідача ОСОБА_1 М,С. та її малолітню дочку ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує, вказавши про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 10.02.2009 року було укладено договір № 1 найму житлового приміщення в будинку, що належить громадянину на праві особистої власності, за яким ОСОБА_5 здала в найм відповідачу ОСОБА_2 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 на пять років, а саме з 10.02.2009 року по 10.02.2014 року.
Згідно довідки ПП «ВЖРЕП № 8» від 06.08.2015 року № 1868 у квартирі АДРЕСА_1 з 18.02.2009 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як убачається з акта про непроживання особи за місцем реєстрації № 53 від 04.08.2015 року, відповідач та її малолітня дочка не проживають за місцем реєстрації з червня 2014 року.
ОСОБА_5 29.10.2012 року померла, підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії І-ТП № 204217, видане ВДРАЦС Житомирського МУЮ 30.10.2012 року.
На підставі виданого 02.12.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом позивач набула у власність квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 і її право власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.12.2013 року.
Внаслідок переходу права власності на зазначену квартиру від колишнього власника ОСОБА_5 до позивача відповідач ОСОБА_2 разом із малолітньою дочкою ОСОБА_3 втратили право користування нею. Доказів укладення договору між сторонами про надання у користування вказаним житловим приміщенням відповідачу до суду не надано. Тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача та її дочки у даній квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушуються її права як власника та їй створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, у звязку з чим її права підлягають судовому захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України.
На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, підтвердженням чого є оригінал квитанції.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, ст. ст. 10, 60, 77, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою № 27 в будинку № 95-б по вул. Котовського в м. Житомирі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Богунського районного суду міста Житомира протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенцова