Провадження № 2/638/1569/15
09 лютого 2015 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Долгової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Харківська міська рада про поновлення порушеного права на проживання в житловому приміщенні та поділ особового рахунку, виділ житлового приміщення в користуванн, вселення, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить, з урахуванням уточнень, поновити порушене право неповнолітнього на проживання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом примусового вселення його у зазначене житлове приміщення, зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати неповнолітньому в користуванні вказаною квартирою, встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та розподілити особові рахунки.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік - батько неповнолітнього ОСОБА_6. В спірній квартирі на теперішній час зареєстровані відповідачі по справі. Зазначена спірна квартира належить Харківській територіальній громаді. В останній час відповідач по справі ОСОБА_3 - бабуся неповнолітнього, яка є основним наймачем спірного приміщення, чинить певні перешкоди у проживанні неповнолітнього у даній квартирі, посилаючись на те, що вона матеріально не спроможна як пенсіонерка сплачувати комунальні платежі. При цьому у добровільному порядку ОСОБА_3, поділити особові рахунки відмовляється. Також позивач зазначає, що спірна квартира складається з трьох непрохідних кімнат площею 15,9 кв.м, 14,5 кв.м., 13,1 кв.м відповідно. На підставі викладеного, позивач просить виділити у користування неповнолітнього ОСОБА_2 житлову кімнату площею 13,1 кв.м; у користуванні відповідачів залишити житлові кімнати площею 15,9 кв.м та 14,5 кв.м., в загальному користуванні залишити місця загального користування. Також просить суд розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягаю обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно матеріалів справи спірна квартира АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста Харкова, основним наймачем є ОСОБА_3.
Відповідно до довідки з місця проживання та склад сім'ї, наданою КП «Жилкомсервіс» 06.08.2013 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 (син), ОСОБА_4 (онука), ОСОБА_2 (онук), ОСОБА_6 (син). Цей факт підтверджується також довідкою від 04.11.2014 року, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Харківській області.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова 17.03.1999 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1, шлюб між якими згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 від 11.09.1998 року було зареєстровано Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 11 вересня 1998 року.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 27.03.2001 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 31 рік.
Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, неповнолітній ОСОБА_2 не може вільно користуватися та розпоряджатися майном - квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з перешкодами, які чинить відповідач ОСОБА_3
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
При вирішенні спорів, пов'язаних із користуванням жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 2 розділу ІІІ ЖК України «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду».
За правилами ст. 64 ЖК УКраїни члени сім'ї наймача жилого приміщення, які проживають разом з ним, користуються з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо вищезазначені особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймачі члени його сім'ї.
Їх право користування жилим приміщенням урегульоване житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
У відповідності до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення.
Спір між сторонами з приводу порядку користування та проживання у квартирі АДРЕСА_1 між сторонами існує останнім часом.
Між ОСОБА_3 та її онуком ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки у зв'язку з певними її вимогами щодо правил спільного проживання та користування квартирою.
Судом встановлено, що спірна квартира має три фактично ізольовані кімнати і може використовуватися сторонами спільно.
Будь-якої тривалої антигромадської поведінки, яка систематично порушує правила співжиття і робить неможливим спільне проживання в одному житловому приміщенні, з боку позивача матеріали справи не містять.
За правилами ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселяти в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди непотрібно.
Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_2 був вселений до спірної квартири як неповнолітня дитина до своїх батьків ще у 2001 році. Він фактично проживав в квартирі та був зареєстрований за даною адресою, доки відповідач ОСОБА_3, не стала чинити перешкоди у користуванні останнім приміщенням за вказаною адресою. За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_3 щодо перешкоджання неповнолітньому в користуванні квартирою, є неправомірними і такими що порушують його охоронюване законом право на житло.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов у частині поновлення житлових прав ОСОБА_2 шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні вказаною квартирою підлягає задоволенню.
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 зазначена квартира розташована на 1-му поверсі 12-ти поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 43,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната 15,9 кв.м., 2-га кімната 14,5 кв.м., 3-тя кімната 13,1 кв.м., кухні площею 6,7 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м., коридору 8,8 кв.м., вбудованої шафи 0,7 кв.м. Загальна площа квартири 62,8 кв.м. Висота приміщень 2,60 м.
На замовлення позивача по справі ОСОБА_1 експертом ОСОБА_7, яка має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серії АЕ №002784, було виготовлено експертний висновок про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта та можливості виділу в натурі житлового приміщення та місць загального користування квартири АДРЕСА_1, згідно якого встановлено можливість виділу в натурі житлового приміщення та місць загального користування наступним чином: приміщення площею 13,1 кв.м та місць загального користування: кухні, ванної, коридору, балкону у користування співкористувачу вищевказаної квартири.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що саме кімнату житловою площею 13,1 кв.м в спірній квартирі необхідно виділити в користування неповнолітньому ОСОБА_2, залишивши у користуванні за ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 житлові кімнати площею 15,9, 14,5 кв.м. При цьому у загальному користуванні слід залишити кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор та вбудовану шафу як місця спільного користування.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
На разі, і позивач і відповідачі разом зобов'язані сплачувати плату за надання комунальних послуг, але виконання обов'язків по оплаті вказаних послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку, оскільки згоди щодо сплати за комунальні послуги між сторонами у справі у добровільному порядку не досягнуто.
Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.
Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати.
Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та енергопостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будівель та споруд та прибудинкових територій.
Відповідно до ст. 104 ЖК України та п. 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій» встановлено, що спори, які виникають під час користування приміщеннями жилих будинків розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.
З огляду на те, що виконання обов'язку сторін щодо оплати житлово-комунальних послуг ускладнюється їх суперечками з приводу поділу особового рахунку між ними за відсутності відповідного судового рішення, беручи до уваги, що можливість поділу плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановленого конкретного порядку користування квартирою передбачене чинним законодавством, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в частині поділу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартирі АДРЕСА_1 на два окремих особових рахунка у відповідності з порядком користування житловими кімнатами.
Таким чином, виходячи із сукупності досліджених по справі доказів, при їх системному аналізі і співмірності з вимогами чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПЦ України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3,10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити у повному обсязі.
Поновити порушене право неповнолітнього ОСОБА_2 на проживання в квартирі АДРЕСА_1.
Вселити неповнолітнього ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.
Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати неповнолітньому ОСОБА_2 в користуванні вказаною квартирою.
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, наступним чином:
- у користування неповнолітнього ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 13,1 кв. м.;
- у користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити житлові кімнати площею 15,9 кв.м. та 14,5 кв.м.;
- в загальному користуванні залишити: кухню - 6,7 кв.м., вбиральню - 1,1 кв.м., ванну кімнату - 2,0 кв.м., коридор - 8,8 кв.м, вбудовану шафу - 0,7 кв.м..
Зобов'язати КП «Жилкомсервіс» виділити окремі особові рахунки по квартирі АДРЕСА_1 на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 81 (вісімдесят однієї) гривні 20 копійок з кожного.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий-суддя: Д.В.Цвірюк