АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9325/15 Справа № 202/2113/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» на рішення Індустріального районого суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2014 року по справі за позовом Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_2, а позивач надає їм житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, але відповідачі систематично порушують свої зобов'язання з оплати наданих послуг за встановленими тарифами, у зв'язку з чим заборгованість у період з 01 липня 2003 року по 01 грудня 2013 року становить 13027 грн. 26 коп.

З урахуванням викладеного просили стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача вказану заборгованість за надані послуги, та судові витрати, понесені позивачем.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.86).

В апеляційній скарзі МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позов у повному обсязі, вказуючи на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права (а.с. 94).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду із зазначеним позовом.

Проте з з цими вимогами погодитися не можна, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та мешкають в квартирі АДРЕСА_1, якій МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» забезпечує постачання теплової енергії відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення.

У зв'язку з тим, що відповідачі неналежним чином виконують свої зобов'язання по оплаті за надані послуги, у період з 01 липня 2003 року по 01 грудня 2013 року сума заборгованості за теплопостачання за особовим рахунком відповідачів №21-20165 склала 13027 грн. 26 коп. (а.с. 3, 7, 8)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт наявності у відповідачів обов'язку вчасно та в повному обсязі оплачувати житлово-комунальні послуги, а також встановлено невиконання відповідачами такого обов'язку перед позивачем, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

А відповідно до ст. 264 ЦК України переривання позовної давності можливо лише в межах позовної давності. Переривання передбачає наявність двох строків позовної давності - до переривання та після нього, після переривання позовна давність починає перебіг заново. Отже, новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Як вбачається з матеріалів справи 22 вересня 2009 року та 27 червня 2012 року Індустральним районним судом м. Дніпропетровська були видані судові накази про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за теплову енергію, які ухвалами цього ж суду від 18 лютого 2013 року та 24 травня 2013 року були скасовані (а.с. 17-18).

За таких обставин, строк позовної давності було перервано у вересні 2009 року та у червні 2012 року.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на грудень 2013 року відповідачі в період з березня 2003 року по лютий 2007 року частково сплачували заборгованість за надані послуги з теплопостачання, що в свою чергу підтерджує факт того, що відповідачами визнавалася сума заборгованості, у зв'язку з чим позивачем не було порушено строків позовної давності, проте суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, та помилково прийшов до висновку про порушення позивачем строків позовної давності.

Враховуючи те, що теплова енергія відпускалася відповідачам по фактично наданим послугам та відповідно здійснювався перерахунок цих послуг у разі надання послуг в неповному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, в якому зазначається про зниження заборгованості в період ненадання цих послуг, або надання їх у неповному обсязі (а.с. 7, 8, 158, 159), а відповідачі зобов'язані сплачувати за наданні послуги з теплопостачання, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 16), яка відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів по 121 грн. 80 коп. з кожного.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 13027 грн. 26 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» та судовий збір в сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді