Справа № 678/170/15-ц
Провадження №2-678-224/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Віхтюк Л.А.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за заборгованістю по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка підтримана позивачем в судовому засіданні, в обґрунтування якої зазначається, що сторони з 13 вересня 1986 року по 14 жовтня 2004 року перебували в шлюбі, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не надавав коштів на утримання дитини позивач ОСОБА_1 подала позов до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. 16 листопада 2004 року на підставі рішення суду отримала виконавчий лист.

Після досягнення дитиною повноліття позивач знову звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення навчання. 31 грудня 2008 року на підставі рішення суду отримала виконавчий лист.

Виконавчі листи позивачем пред'явлені для примусового виконання, однак відповідач аліменти сплатив лише частково, затримки в їх сплаті є надзвичайно тривалими. Про наявність заборгованості відповідач повідомлявся позивачем та державним виконавцем, однак свідомо не сплачує аліменти.

У зв'язку з наявністю заборгованості позивач знову звернулась до суду про стягнення неустойки і 07 травня 2014 року її позов задоволено частково, з відповідача на її користь стягнуто 7000 грн. неустойки по несплачених аліментах. Вказане рішення суду відповідач не виконав взагалі, аліменти сплачувати не почав навіть частково, на даний час борг по аліментах становить ту ж саму суму, що й у 2014 році - 7174,62 грн., а неустойка за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2015 року становить 26187,36 грн.

Відповідач відмовляється добровільно сплатити не лише пеню за заборгованістю по аліментах, а й самі аліменти.

Їй невідомо про місце роботи або заробіток відповідача, однак він має у власності мікроавтобус і заробляв кошти перевезенням вантажів та людей, крім цього він має навички будівництва груб, а тому цим також заробляє чималі кошти.

Вона на даний час не працює через неможливість знайти роботу, доволі часто доводилось позичати гроші в друзів та родичів через те, що аліменти сплачуються не в повному обсязі або взагалі не сплачуються. Відповідач такими діями демонструє свою зневагу та не вважає за потрібне вчасно сплачувати аліменти.

У зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідача на свою користь суму неустойки за заборгованістю по аліментах в розмірі 26187,36 грн., а також судові витрати в розмірі 261,88 грн.

В назване судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лисенко Г.О. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та вказала, що матеріальне становище відповідача є складним, він офіційно не працевлаштований, не отримує допомогу по безробіттю, його заробіток носить мінливий та нерегулярний характер. Отримані кошти в першу чергу витрачаються на оренду квартири, їжу, одяг, речі першої необхідності. На утриманні відповідача перебувають малолітня дитина (8 років) та непрацююча дружина, тому він витрачає певні кошти на їх потреби. ОСОБА_2 має у власності будинок по АДРЕСА_1, однак в ньому безоплатно проживає ОСОБА_1, яка користується належним йому майном. Відповідач не вимагав від позивача і їх спільної доньки сплати коштів за проживання в будинку та користування його майном, тобто піклувався про життя спільної дитини. Матеріальне становище позивача є значно кращим, ніж у відповідача, оскільки вона має постійне місце роботи та стабільний заробіток, безоплатно проживає у належному відповідачу будинку, немає на утриманні непрацездатних членів сім'ї, а їх спільна донька спроможна самостійно себе утримувати та забезпечувати.

Відповідач від сплати аліментів не відмовлявся, добросовісно відносився до свого обов'язку, передбаченого ст. 198 СК України, однак через складний матеріальний стан не мав можливості сплатити аліменти і не має можливості сплачувати неустойку.

Відповідачем визнається, що згідно довідки-розрахунку державного виконавця існує заборгованість в сумі 7174,62 грн., а також неустойка по несплачених аліментах у сумі 7000 грн., яка стягнута за рішенням суду від 07 травня 2014 року.

Представник відповідача також вказала, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з позовною заявою, оскільки граничний строк для подання позову до суду у позивача закінчився 30 червня 2010 року, тобто через 1 рік, після закінчення строку сплати аліментів по виконавчому листу за рішенням суду від 31 грудня 2008 року.

Враховуючи вказані обставини просить в позові відмовити.

В назване судове засідання відповідач і його представник не з'явилися, до суду представником відповідача подана заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечують.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Так, 16 листопада 2004 року Летичівським районним судом Хмельницької області, на підставі рішення від 14 жовтня 2004 року, видано виконавчий лист по справі №2-540/2004 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2004 року до її повноліття.

31 грудня 2008 року Летичівським районним судом Хмельницької області, на підставі рішення від 19 грудня 2008 року, видано виконавчий лист по справі №2-492/2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? з всіх видів його заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 вересня 2008 року до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2009 року.

Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, який надійшов до суду 25 грудня 2015 року, вищезазначені виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні.

З довідки-розрахунку державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області щодо сплати та заборгованості з виплати аліментів станом на 03 листопада 2015 року згідно виконавчих листів Летичівського районного суду №2-540 від 16 листопада 2004 року, №2-492 від 31 грудня 2008 року по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання однієї дитини вбачається, що існуючий несплачений борг з 30 червня 2009 року становить 7474,62 грн., сплачено за період з 30 червня 2009 року по 03 листопада 2015 року (за наявними квитанціями) 300 грн., заборгованість станом на 03 листопада 2015 року становить 7174,62 грн.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні позивач та представник відповідача визнали, що заборгованість по сплаті аліментів за виконавчими документами на час розгляду справи становить 7174,62 грн.

Сторонами не заперечувалось, що 07 травня 2014 року Летичівським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку по несплачених аліментах у сумі 7000 грн. Дане судове рішення не оскаржувалось. На час розгляду справи кошти в сумі 7000 грн. відповідачем не були сплачені.

Із довідок Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 29 липня 2015 року, 16 грудня 2015 року вбачається, що до повноліття ОСОБА_3, 1990 року , була на повному утриманні матері ОСОБА_1 Відповідно до даних трудових книжок ОСОБА_3, 1990 року народження, ОСОБА_1, 1960 року народження, ніде не працюють.

Із довідки-розрахунку державного виконавця вбачається, що ОСОБА_2 300 грн. сплатив лише у грудні 2013 року, при цьому за період з 30 червня 2009 року по 2015 рік він будь-які кошти не сплачував.

Як зазначено у абз. 1, 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З наведеного в позовній заяві розрахунку вбачається, що розмір неустойки за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2015 року становить 26187,36 грн.: 7174,62*365%.

Суд вважає, що розрахований позивачем розмір неустойки є значним, тому має бути зменшеним.

У ч. 2 ст. 196 СК України зазначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Так, згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 09 січня 2007 року.

Відповідно до посвідчення особи ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у рішенні Летичівського районного суду Хмельницької області від 07 травня 2014 року відповідно до свідоцтва про народження, виданого в Республіці Молдова, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками є ОСОБА_2, ОСОБА_6.

Отже, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню.

Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 07 грудня 2015 року, складеного Дружнянською сільською радою Бородянського району Київської області, по АДРЕСА_2 з грудня 2015 року проживають але не зареєстровані ОСОБА_2, 1958 року народження, ОСОБА_6, 1966 року народження, дочка ОСОБА_7, 2007 року народження.

Відповідно до відомостей від 04 грудня 2015 року з Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року, інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.

Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, заборгованість по аліментах становить 7174,62 грн., а розмір неустойки (пені) значно перевищує суму заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки до 7000 грн., такий розмір неустойки судом визначається виходячи з принципів розумності, справедливості, співмірності з розміром заборгованості по аліментах, на думку суду він є достатнім для ефективного захисту прав позивача.

Судом в повній мірі враховано матеріальний та сімейний стан ОСОБА_2 при визначенні розміру неустойки по несплачених аліментах, однак сама заборгованість по аліментах залишалась фактично незмінною протягом більш ніж 5 років.

У зв'язку з цим суд вважає непереконливими аргументи відповідача ОСОБА_2 про його неспроможність за період з 30 червня 2009 року по 03 листопада 2015 року сплатити кошти на виконання 2 судових рішень по сплаті аліментів у сумі 7174,62 грн., вказана заборгованість має бути ним сплачена.

Згідно ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Враховуючи імперативну вимогу Закону про те, що позовна давність застосовується виключно в перелічених у ч. 1 ст. 20 СК України випадках, а ст. 196 СК України до вказаного переліку не входить, тому клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При поданні позовної заяви позивачем визначена ціна позову в сумі 26187,36 грн. та відповідно сплачено судовий збір в розмірі 261,88 грн.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги задовольняються частково на суму 7000 грн., тому враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України та вимоги п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) про те, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 20, 196 СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 61, 88, 197, 212, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку по несплачених аліментах за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2015 року у сумі 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис І.Б. Ходоровський

Суддя Летичівського

районного суду І.Б.Ходоровський