н/п 2/490/4455/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ :

В червні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача збитки, завдані неналежним виконанням договору на надання юридичних послуг у сумі 70223,70 грн., та моральну шкоду у сумі 30000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами по справі було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати позивачеві послуги по реєстрації в реєстраційній службі ММУЮ правовстановлюючого документу на 1/2 частки належного їй житлового домоволодіння № 19 по провулку Дачному у м.Миколаєві, отриманню у ММБТІ технічного паспорту на це домоволодіння, оформленню в ММБТІ самочинно побудованих споруд за цією адресою з відображенням цього в інвентарній справі, реєстрації цих змін у реєстраційній службі ММУЮ з отриманням відповідного витягу, розподілу земельної ділянки та визначенню порядку користування приміщенням за вказаною адресою з іншими співвласниками, оформлення окремої адреси належним позивачеві приміщень за новою адресою, отриманню та реєстрації нової будинкової книги, приватизації земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачеві приміщення, з отриманням свідоцтва про право власності на неї, реєстрацією його та отриманням витягу про це у реєстраційній службі ММУЮ. Відповідач надала позивачеві на її вимогу попередній звіт, у якому визнала факт невиконання нею у повному обсязі у встановлений строк своїх зобов'язань за договором. На виконання вказаного договору позивач сплатила відповідачеві всього 44287 грн.

Неналежним виконанням умов вказаного договору, позивачу завдані такі збитки, які позивач просить стягнути згідно ст. 906 ЦК України: 1) оскільки позивач проживає та працює в Туреччині, доходи отримує у доларах, на виконання умов договору їй довелось сплатити 44287 гнн., що в еквіваленті склало 5,5 тисяч доларів США за курсом, який існував на той час. Позивач визнає обгрунтованість платежів з грудня 2013р. по квітень 2014р., що в еквіваленті складає 2750 доларів США, і така ж сума залишилась у відповідача невикористаною. Вважає, що відповідач отримала від позивача по суті безпроцентне кредитування у період швидкого знецінення національної валюти України у 2014-2015 роках. Залишок невикористаного відповідачем авансу станом на 15.06.2015р, виходячи із курсу долару до гривні 21,0588, склав 16343,34 грн; 2) у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач змушена була тричі приїжджати до м.Миколаєва з метою спонукання її до виконання договору, внаслідок чого зайво витрачала гроші на переліт, виходячи із розрахунку середньої вартості квитка у 202,5 доларів США, вартість всіх польотів дорівнює 1215 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.06.2015р. становить 25586,44 грн.; 3) неналежне виконання відповідачем умов договору призвело до нервових розладів позивача, вона пройшла курс психотерапії, та витратила на ліки загалом 3651,19 турецьких лір, що за курсом НБУ складає 28303,92 грн.

Вищевикладене свідчить про те, що порушення відповідачем договірних зобов'язань спричинило і спричиняє позивачу моральну шкоду, яку вона оцінила у 30000 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Згідно наданих заперечень проти позову, оскільки умови договору про надання юридичних послуг не були виконані з незалежних від неї причин, а саме: були проблеми з отриманням дозволу від співвласників будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо розподілу житлового будинку та земельної ділянки, лише після багаторазових переговорів та зустрічей їй вдалось врегулювати конфлікт між співвласниками та вирішити питання про виділення в окрему адресу житла позивача. Були проблеми з своєчасною роботою Реєстраційної служби, так як дана служба тричі міняла місце розташування і кожен раз вони певний час не працювали.

Було розроблено кадастровий план земельної ділянки та схема розподілу земельної ділянки, та співвласники ОСОБА_4 всіляко затягували процес узгодження та підписання дозволу на приватизацію, питання було врегульовано лише після тривалих переговорів. Були проблеми із своєчасною видачею витягу з ДЗК, через ліквідацію органу, що видавав відповідні документи, та пройшов деякий час до передачі повноважень Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

19.01.2014р. позивач підписала акт приймання передачі виконаної роботи частини виконаної роботи, зазначено, що претензій позивач не має. При цьому ОСОБА_1 відмовлялась вирішувати питання зі своїми родичами самостійно, та в Миколаєві проживає подруга позивача - ОСОБА_5, яка час від часу приходила до офісу, телефонувала та отримувала необхідну інформацію про стан справи.

Що стосується приїзду позивача із Туреччини до України, то вказані приїзди позивач планувала для власних потреб. Так, згідно порядку перебування за кордоном, українці можуть перебувати не більше ніж 90 днів, тому час від часу позивачу необхідно було перетинати кордон. У травні 2014р. позивач вирішувала в Україні питання щодо розлучення, так як вона планувала одружитись із чоловіком, з яким проживала цивільним шлюбом у Туреччині. У вересні ОСОБА_1 необхідно було вирішувати питання щодо переоформлення особових рахунків комунальних послуг, щоб виставити житловий будинок на продаж, а також їй необхідно було поставити штамп про розлучення у паспорті.

Оскільки договір неможливо було виконати у передбачений строк, то на зустрічі із позивачем була досягнута домовленість про те, що відповідач понесе витрати, які необхідно для остаточного оформлення земельної ділянки. На даний час пакет документів щодо приватизації земельної ділянки по вул.Дачній, 19 у м.Миколаєві, знаходиться в роботі.

Вважає, що з боку відповідача жодних збитків ОСОБА_1 не було заподіяно.

Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 12.12.2013 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір про надання юридичних послуг № 6, згідно якого відповідач зобов'язалась надати позивачу послуги з підготовки пакету документів, супровід при оформленні документів з метою отримання позивачем правовстановлюючих документів на 1/2 частину домоволодіння за адресою провулок Дачний, 19 м.Миколаїв, та документів про приватизацію земельної ділянки за вказаною адресою - п.1.1.1 - 1.1.96 /а.с.10-14/. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору позивач зобов'язалась оплатити 4000,00 грн. за послуги, вказані у п.1.1.1 та сплатити послуги які пов'язані з отриманням всіх необхідних документів, які окремо вказані у п.п. 1.1.1-1.1.96. Вищевказаний договір укладений строком на 12 місяців з 12.12.2013 року по 12.12.2014 року.

На виконання своїх зобов'язань позивач сплатила відповідачеві : 12.12.2013 року 8000,00 грн., 17.12.2013 року 6120,00 грн., 18.12.2013 року 7847,00 грн., 28.12.2013 року 4100,00 грн., 10.01.2014 року 14120,00 грн. та 4100,00 грн. Всього на суму 44287 грн. /а.с.16/.

09.01.2014 року сторони договору склали акт приймання передачі виконанних робіт, вказаних у п.п. 11.1 - п.1.1.24, п.п. 1.1.48 - п.1.1.55, у замовника до виконавця претензій немає /а.с.17/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до положень ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, своєчасно сплативши вартість послуг, та надавши відповідне доручення відповідачеві, як це передбачено укладеним договором. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Принцип належного виконання зобов'язання стосується суб'єкта, предмета, строку, місця і способу виконання. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Як слідує із матеріалів справи, позивач виконала свої зобов'язання за договором, сплативши кошти відповідачу на виконання передбачених у договорі послуг, тоді як відповідач порушила умови договору та взяті нею на себе зобов'язання, зокрема щодо отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою : м.Миколаїв, вул.Дачна, 19, у встановлений договором строк - до 12.12.2014р., не виконала.

Однак, суд не може погодитися із доводами позивача про те, що неналежним виконанням договору від 12.12.2013р. їй заподіяні збитки у розмірі 70233,70 грн., які складаються з наступного: 16343,34 грн. (сума збитків за невиконання умов договору, з урахуванням наявних коштів у відповідача, які втрачали свою цінність через падіння курсу гривні до долару США) + 25586,44 грн. (сума витрачена на авіаперельоти) + 28303,92 грн. (сума витрат на лікування).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначення позивачем про понесення збитків, які обгрунтовані падінням курсу гривні до долара США, є безпідставним, так як розрахунки за спірним договором проводились сторонами на території України у національній валюті - гривні.

Надані позивачем в якості доказів понесення нею матеріальних збитків довідка про те, що 18.02.2014р., 29.05.2014р. та 22.09.2014р. ОСОБА_1 були викуплені квитки, орієнтовна вартість яких 180-225 доларів США, - без зазначення місць вибуття та прибуття /а.с 34/, довідки про понесення витрат на придбання ліків, на лікування у Психологічному, психіатричному та консультаційному центрі м.Анталії у серпні 2014р., не є доказами заподіяння їй збитків саме неналежним виконанням договору від 12.12.2013р.

Таким чином, позивач не довела того факту, що їй відповідачем було завдано збитків.

Що стосується заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, вказана вимога підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено неналежне виконання умов договору від 12.12.2013р., при цьому доказів на підтвердження того, що таке порушення умов договору виникло не з вини відповідача, суду не надано.

Суд погоджується з доводами позивача щодо заподіяння їй моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях з приводу неможливості реалізувати свої плани щодо продажу нерухомого майна через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Загальний розмір моральної шкоди оцінюється позивачем у сумі 30000,00 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст.23 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, ступінь вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем пропорційно задоволеним вимогам 243,60 грн. (за вимогу немайнового характеру) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В задоволенні решти частини позову слід відмовити. Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 22, 23, 525-526, 554, 611, 625, 626, 629, 901, 906 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, іпн: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн: НОМЕР_2, моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.; та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Мамаєва