Справа №597/1249/15-ц
Провадження №2-о/597/75/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Николайчук З.М.

заявниці ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця в заяві та в судовому засіданні просить встановити факт її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.01.1989 року по 28.04.1990 року, покликаючись на те, що місто Заліщики віднесене до зони радіоекологічного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії і в зв'язку з цим їй 03.05.1993 року було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. На сьогоднішній день їй виповнилось 55 років, що дає їй можливість вийти на пільгову пенсію згідно ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено надання особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення державних пенсій із зменшенням пенсійного віку, встановленого для їх одержання. Тобто, умовою для виходу на пільгову пенсію є проживання особи станом на 1 січня 1993 року у зоні посиленого радіоекологічного забруднення не менше 4 років та наявності у неї чорнобильського посвідчення 4-ї категорії. Однак, управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі розглянувши її заяву та додані до неї документи встановило, що вона працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю - м.Заліщики з 26.08.1986 року по 01.08.1989 року, що становить 3 роки, 3 місяці і 5 днів, що не відповідає вимогам ст.55 вищевказаного Закону, тому відмовило їй у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Заявниця не згідна з даним рішенням управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі та стверджує, що вона з 26.06.1981 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, де проживала до 17.01.1989 року. Згодом почала працювати в м.Заліщики та 17.01.1989 року зареєструвалась в м.Заліщики по вул.Миру 30, де проживала до 28.04.1990 року, однак будинкова книга даного будинковолодіння не збереглась.

Представник заінтересованої особи управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі в судовому засіданні при вирішення даної справи вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт проживання заявниці в м.Заліщики.

Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява до задоволення не підлягає, виходячи із наступного:

відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявницею в судовому засіданні не наведено доказів, що б підтверджували факт, який вона просить встановити, також таких доказів не містить її заява.

Зокрема, заявницею додано ксерокопію будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку №16 по вул.Добрівлянська в с.Добрівляни Заліщицького району та виписку з даної будинкової книги посвідчену Добрівлянською сільською радою, однак з даних доказів вбачається лише факт реєстрації заявниці за вищевказаною адресою в с.Добрівляни Заліщицького району, яке не належить до зони посиленого радіоекологічного контролю з 26.06.1981 року по 17.01.1989 року, з 28.04.1990 року по 20.01.1998 року та з 20.01.1998 року по даний час.

Трудовою книжкою заявниці серії БТ-1 №4560757 виданою 27.09.1979 року підтверджується той факт, що заявниця з 23.01.1984 року по 01.08.1989 року працювала в м.Заліщики, яке належить до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Однак, даний факт не заперечується управлінням пенсійного фонду в Заліщицькому районі у відповіді наданій заявниці за №2285/02 від 09.10.2015 року в якій йдеться зокрема про те, що розглянувши заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи управління встановило, що вона працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю - м.Заліщики з 26.08.1986 року по 01.08.1989 року, що становить 3 роки, 3 місяці і 5 днів, що не відповідає вимогам ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено надання особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення державних пенсій із зменшенням пенсійного віку, встановленого для їх одержання. Тобто, умовою для виходу на пільгову пенсію є проживання особи станом на 1 січня 1993 року у зоні посиленого радіоекологічного забруднення не менше 4 років. Так, як управлінням не встановлено правових підстав для призначення заявниці пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, їй відмовлено в цьому.

Також даний факт не заперечував в судовому засіданні представник заінтересованої особи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 не змогла навести суду переконливих фактів в підтвердження доводів заявниці, що стосуються її проживання в м.Заліщики в період з 17.01.1989 року по 28.04.1990 року.

Сам факт наявності у заявниці посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4, серії В-П №125699 від 03.05.1993 року не може бути підтвердженням факту, який просить встановити заявниця, оскільки згідно ст.55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Тому виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю, оскільки нею не представлено суду доказів обставин на які вона посилається як на підставу своїх вимог та які мають значення для ухвалення рішення у справі.

А, тому, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 234, 256 ч.2 ЦПК України, ст.55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 Михайлівнипро встановлення факту, що має юридичне значення відмовити повністю за її недоведеністю.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_4