Провадження № 2/127/7611/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16 грудня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Позивач є власницею квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування від 01.04.2013 року. В даній квартирі, крім ОСОБА_1 зареєстрований ще й відповідач, який понад 1 рік не проживає в ній, тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просить визнати таким, що втратив право на проживання у житловому приміщенні (квартирі) за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та залишити за позивачем судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечили проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору.

Вислухавши пояснення позивача, її представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1834541 від 01.04.2013 року, суд вбачає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 01.04.2013 року (а.с. 5).

Згідно довідки № 1600 від 23.10.2015 року, виданої ПП "Бокуд", ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає з 2011 року по теперішній час (а.с.6).

Як вбачається з акту № 1419 від 23.10.2015 року, складеного комісією в складі паспортистів ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі мешканців квартир № 22, 24, 25 ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, по вул. Карла Маркса, 34

/12 в м. Вінниці відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає з 2011 року по теперішній час (а.с.7). Даний факт також був підтверджений в судовому засіданні свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у квартирі АДРЕСА_3 понад один рік, а саме з 2011 року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 319, 321, 386, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування квартирою №22 в будинку №34 по вул. Карла Маркса в м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: