Справа № 520/6114/15-ц
Провадження № 2/520/3369/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженої Відповідальністю « Інфокс» в особі філії « Інфоксводоканал» про зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

29.04.15 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зобовязання вчинити певні дії, в якому просить зобов'язати ТОВ «ІНФОКС» філія «ІНФОКС ВОДОКАНАЛ» Управління «ВОДОЗБУТ», , виключити із суми заборгованості, що рахується по особовому рахунку № 24195019, відкритого по квартирі № 19 за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 7, та виникла за період часу до 24.06.2014 року, суми послуг попередніх власників/споживачів послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 2818,92 гривень; зобов'язати ТОВ «ІНФОКС» філія «ІНФОКС ВОДОКАНАЛ» Управління «ВОДОЗБУТ», , не включати заборгованість попередніх власників/споживачів квартири за адресою: АДРЕСА_1, що виникла за період часу до 24.06.2014 року в розмірі 2818,92 гривень до суми послуги з водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 в майбутньому та не виставляти рахунки на оплату послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням зазначеної заборгованості; зобов'язати ТОВ «ІНФОКС» філія «ІНФОКС ВОДОКАНАЛ» Управління «ВОДОЗБУТ», , внести до електронних систем нарахування послуг з водопостачання та водовідведення, які використовуються Відповідачем, достовірні дані про нарахування наданих послуг Позивачу та вилучити з електронних систем Відповідача нарахування попередніх власників/споживачів послуг, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.03.13 року позивачка на прилюдних торгах придбала у важність квартиру № 19 у будинку №7 по пр.-т ак. Глушка у м.Одесі, однак використовувати власність за призначенням не могла од 24.06.2014 року, оскільки в квартирі проживав минулий власник. При зверненні позивачки до ТОВ «Інфокс» для переоформлення особового рахунку на власне імя, остання дізналась про існування заборгованості за водопостачання яка утворилась з 2008 року та станом на 24.06.2014 року становить 2818,92 гривень. На момент придбання квартири позивачці не було відомо про існування заборгованості минулого власника перед ТОВ «Інфокс» за комунальні послуги. На даний час Позивачка отримує та належним чином сплачує послуги водопостачання, а відповідно є споживачем.

року позивач звернувся з заявою до відповідача з проханням виключити із суми заборгованості по особовому рахунку №24195019, суми послуг попередніх власників/споживачів квартири, які утворились до 24.06.2014 року включно, укласти договір про надання послуг з водопостачання. Та листом від 27.02.2015 року №1550/716, позивачку було повідомлено про те, що заміна власника нерухомого майна не припиняє договірних зобов'язань, що існують по відношенню до такого майна, в зв'язку з чим надає можливість Відповідачу стягувати зазначену заборгованість з попереднього власника нерухомого майна. Таким чином Відповідач своїми листом також підтвердив, що стягувати заборгованість можливо лише з попереднього власника, а не з Позивачки, яка є власником квартири на даний час та не мала права власності у період, коли склалася заборгованість перед Відповідачем. Але, до теперішнього часу Відповідач вимагає у позивачки повністю сплатити заборгованість, яка склалася в зв'язку з несплатою послуг водопостачання попередніми власниками та користувачами квартири. Щомісячно позивачка отримує рахунки, до яких включається заборгованість попередніх власників з вимогою їх оплати, що як вважає позивачка порушує її права як споживача та стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивачата представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Позивачка є власником квартири № 19 за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 7, що підтверджено свідоцтвом від 05.03.2013 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 5,6).

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.08.13 року колишнього власника квартири виселено та знято з реєстраційного обліку по зазначеній адресі. У звязку з чим фактично володіти квартирою позивачка стала 24.06.2014 року.

При зверненні до ТОВ «Інфокс» для переоформлення особового рахунку на своє імя, позивачка дізналась, що за колишніми власниками квартири рахується заборгованість за користування послугами водопостачання, яка утворилась за період часу з 2008 року по 24.06.2014 року у розмірі 2818,92 гривень, та яку відповідач намагається стягнути з ОСОБА_1

На звернення позивачки до відповідача з вимогами щодо виключиення із суми заборгованості по особовому рахунку №24195019, суми послуг попередніх власників/споживачів квартири, які утворились до 24.06.2014 року включно, укласти договір про надання послуг з водопостачання. Та листом від 27.02.2015 року №1550/716, позивачку було повідомлено про те, що заміна власника нерухомого майна не припиняє договірних зобов'язань, що існують по відношенню до такого майна, в зв'язку з чим надає можливість Відповідачу стягувати зазначену заборгованість з попереднього власника нерухомого майна. Таким чином Відповідач своїми листом також підтвердив, що стягувати заборгованість можливо лише з попереднього власника, а не з Позивачки, яка є власником квартири на даний час та не мала права власності у період, коли склалася заборгованість перед Відповідачем. Але, до теперішнього часу Відповідач вимагає у позивачки повністю сплатити заборгованість, яка склалася в зв'язку з несплатою послуг водопостачання попередніми власниками та користувачами квартири.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 17,35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 68 ЖК України встановлюється, що наймач зобовязаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Крім того, вказаний вище обовязок також передбачено ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінетом Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир вносять плату за найом житла, розмір який встановлений Кабінетом Міністрів України. Ці платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами й орендаторами вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця. Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей трок (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (належне виконання).

Відповідно до вимог ст. 319 ч. 4 ЦК України, вбачається, що власність зобовязує, а відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить.

Суд звертає увагу позивача ОСОБА_1, на її право звернення до суду з відповідним регресним позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2

Договір про надання житлово-комунальних послуг укладається з власником квартири, так як, відповідно до діючого законодавства, саме власник зобов'язаний їх сплачувати. Кожен власник квартири являється споживачем житлово-комунальних послуг (по іншому не може бути). Обов'язок у власника сплачувати житлово-комунальні послуги не припиняється навіть тоді, коли в квартирі ніхто не проживає і не знаходиться, так як ці обставини не впливають на їх надання, послуги все одно надаються (наприклад: опалення, вивезення сміття, охорона, благоустрій та ін.) Тому, саме власник зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а не фактичний споживач, з яким у власника свої взаємовідносини договірні чи будь-які інші.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженої Відповідальністю « Інфокс» в особі філії « Інфоксводоканал» про зобовязання виключити з із суми заборгованості, що рахується по особовому рахунку №24195019, відкритого по квартирі №19 за адресою м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 7 суму послуг наданих попереднім власникам/ споживачам послуг з водопостачання та водовідведення; не включати зазначену заборгованість до суми послуг наданих ОСОБА_1 в майбутньому та внести до електронних систем нарахування послуг дані про нарахування наданих послуг позивачу, та вилучити нарахування попередніх власників/ споживачів послуг.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.