Дата документу 02.12.2015
Справа № 2-880/10
Провадження № 2-р/334/20/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого -судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2010 року про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

16.11.2009 року позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 14.14824 від 16.04.2008 р. в розмірі 20318,42 доларів США, що станом на 05.11.2009 р. за офіційним курсом НБУ складало 162547,36 грн., а також судові витрати.

21.01.2010 року судом задоволена заява представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанка про забезпечення позову та винесена ухвала про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачам, а також встановлено тимчасове обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України.

21.01.2010 року прийнято рішення суду про задоволення позовної заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

28.04.2010 року апеляційним судом Запорізької області винесена ухвала суду про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1, а рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2010 року про скасування заходів забезпечення позову задоволена заява представника ЗАТ КБ «ПриватБанк» та скасований арешту з рухомого та нерухомого майна одного з відповідачів - ОСОБА_1 для подальшої реалізації майна.

20.08.2015 року винесена ухвала суду про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, а саме: скасовані тимчасові обмеження у праві виїзду відповідачів за межі України через часткове виконання рішення суду.

12.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення ухвали суду від 29.10.2010 року в частині зняття арешту з рухомого та нерухомого майна інших відповідачів.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення - акт правосуддя, яким цивільна справа вирішується по суті на основі встановлених у судовому засіданні фактичних даних.

Ухваленням рішення суду закінчується судовий розгляд (частина третя статті 208 ЦПК України).

Зміст статті 221 ЦПК України вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З огляду на те, що судом рішення по суті спору у зазначеній справі № 2-880/2010 ухвалено 21.01.2010 року, то заява ОСОБА_1 щодо розяснення ухвали суду від 29.10.2010 р. не може бути об'єктом роз'яснення.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 14.14824 від 16.04.2008 р. станом на 30.11.2015 р. борг перед ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю не сплачено.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 3 стаття 154 ЦПК України, передбачає, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом.

Однак, в порядку чинних норм ЦПК України жодною зі сторін по справі заяви про скасування всіх заходів забезпечення позову з усіх відповідачів не подавалися до суду.

Керуючись ст. ст. 208-210, 221 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду від 29.10.2010 р. в частині зняття арешту з рухомого та нерухомого майна інших відповідачів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Нікітенко Н. П.