Провадження № 2/734/1120/15 Справа № 734/3851/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,

при секретарі - Музиченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення в натурі безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, просила суд стягнути з відповідача безпідставно отримані нею грошові кошти у сумі 2300 доларів США, що є еквівалентом у національній валюті 48000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.08.2015 ОСОБА_3 передав ОСОБА_4Г.(священику Чернігівської єпархії) 10000 доларів США в присутності трьох свідків, про що був складений та підписаний акт прийому-передачі. 24.08.2015, ще за життя її діда ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_2 взяла 10000 доларів США та винесла їх із дому. 25.08.2015 ОСОБА_4 - помер. 27.08.2015 відповідачка повернула грошові кошти у вказаній сумі, а саме: ОСОБА_5, який отримав потрачені за поховання гроші у сумі 800 доларів США, а іншу частину 9200 доларів США, відповідачка розподілила на чотири частини: по 2300 доларів США спадкоємцям ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 якій піклувався за дідом, а іншу частину 2300 доларів США залишила собі. Позивачка, вважає що відповідачка безпідставно отримала грошові кошти у сумі 2300 доларів США та просить суд повернути їй вказані кошти.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали із підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та її представник позов не визнали, вказавши, що зазначені у позові грошові кошти їй не передавались та ніякого розподілу цих коштів за її участю не відбувалось, просили у задоволенні позову відмовити.

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працювала в Української православної церкві у священика ОСОБА_4 (ОСОБА_8), працівником із різних питань. Вказані кошти у сумі 10000 доларів США не брала та ніяких інших грошей у сумі 2300 доларів США не отримувала. Також повідомила суду, що ніякого розподілу грошових коштів за її участю не відбувалось.

Свідок ОСОБА_6, який є рідним братом позивачки, суду пояснив, що ОСОБА_2 передала йому 4600 доларів США у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що ніякого поділу грошових коштів не відбувалось та у ОСОБА_2 вказаних грошових коштів взагалі не було.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, про допит яких клопотали перед судом сторони, розглянувши подані сторонами документи, суд дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно до акту прийому-передачі від 09 серпня 2015 року, ОСОБА_3 у присутності свідків передав грошові кошти у сумі 10000 доларів США, які знаходились у нього на зберіганні, власнику ОСОБА_4 (а.с.4).

25 серпня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №259091 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Остерської міської ради Козелецького району від 27.08.2015 (а.с.6).

Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Частиною першою статті 3 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як розяснено в п.27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Будь яких інших доказів які б підтверджували заволодіння відповідачкою коштами у сумі 2300 доларів США позивачка суду не надала.

Суд критично оцінює свідчення свідка ОСОБА_6, який є рідним братом позивачки, про передачу йому грошових коштів у сумі 4600 доларів США, з огляду на те, що він є зацікавленим в результаті розгляду справи. Крім того вказаний свідок не повідомив суду про конкретні обставини, які б підтверджували факт передачі вказаної суми грошей ОСОБА_2

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд, враховуючи, що а ні позивачем, а ні його представником не надано жодного доказу передачі відповідачу ОСОБА_2 грошових коштів, їх розміру та цільового призначення, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, в судовому засіданні не доведеними, такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачка не довела свої родинні стосунки із померлим ОСОБА_4, а також те що вона є єдиною спадкоємицею після його смерті і що вона має право на захист своїх порушених прав як спадкоємця.

З огляду на правило ч.4 ст.60 ЦПК України, згідно якого доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, відсутні і підстави для стягнення з відповідача на його користь судових витрат у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.1212 ЦК України, ст.ст. 3,10,15, 60, 88, 209, 213 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення в натурі безпідставно набутого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_9