Справа № 462/5098/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 Вона звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1, проте нотаріус відмовила їй у зв'язку з тим, що 1/5 частина успадкована померлою ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 проте не зареєструвала належним чином. Просить визнати за нею право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні справи покликається на розсуд суду, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №16553-3 від 29 листопада 2000 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 /а.с. 13/

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 05 листопада 2004 року спадкоємцем 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 /а.с. 11/

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_2 від 19 травня 2015 року спадкоємцем 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 /а.с. 9/

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 17 листопада 2014 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №1663. /а.с. 8/

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, будучи спадкоємцем за законом першої черги як донька, після смерті ОСОБА_3, фактично вступивши в володіння 1/5 частиною квартири, прийняла спадщину, яка відкрилась у зв'язку із смертю останньої, їй належала на праві власності також 1/5 частина квартири, а тому за позивачем як спадкоємцем першої черги, після смерті ОСОБА_2 слід визнати право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 316-319, 325, 328, 380, 386, 392, 1216, 1220, 1223, 1233, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна

Суддя: А.І. Ліуш