АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6940/15 Головуючий 1 інст. Міндарьова М.Ю.
Справа № 646/6157/15-ц Доповідач Бурлака І. В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 19 лютого 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір поруки в забезпечення споживчого кредиту № 0 від 19 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк». В процесі користування кредитними коштами укладено дві додаткові угоди від 28 серпня 2009 року та 16 листопада 2010 року.

Зазначив, що в додатковій угоді № 2 від 16 листопада 2010 року в пункті 6 зазначено, що сторони домовились, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення, на що згоди він не надавав.

16 листопада 2010 року він підписав додаткову угоду до договору поруки № 96900 від 19 лютого 2007 року, в якій не було такого пункту.

Вказав, що про даний пункт додаткової угоди він дізнався випадково.

Вважав, що кредитор не довів до його відома такі зміни в договорі. У разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, договір поруки може бути припинений.

Просив визнати договір поруки № 96900 від 19 лютого 2007 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» таким, що припинив свою дію з моменту вчинення порушення, а саме з 16 листопада 2010 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги.

Враховуючи положення статті 76 ЦПК України щодо повідомлення сторін, статті 157 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, стосовно розумних строків розгляду судових справ, судова колегія розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами та заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що із змінами до кредитного договору ОСОБА_1 погодився, тому збільшення обсягу його відповідальності не відбулось.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 лютого 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір поруки в забезпечення споживчого кредиту № 0 від 19 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк».

28 серпня 2009 року та 16 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди, згідно яких у зазначений кредитний договір внесено зміни щодо графіку погашення кредиту за договором, схеми погашення кредиту, строків виконання зобовязань, зміни кінцевого повернення кредиту та встановлено процентну ставку у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

16 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписав додаткову угоду до договору поруки від 19 лютого 2007 року, згідно якого він надав згоду на зміну основного зобовязання, що забезпечується кредитним договором, а саме на зміну схеми погашення кредиту, кінцевого терміну виконання основного зобовязання 19 лютого 2022 року, якщо інший термін не буде встановлений згідно умов кредитного договору, та згоду на доповнення до договору поруки пунктом 2.5 наступного змісту: сторони ознайомлені з усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобовязання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобовязань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорами. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобовязань, що забезпечуються відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобовязань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобовязання. Сторони підтверджують, що згідно цього договору забезпечуються також і розмір зобовязань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договорів, що обумовлюють основне зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які зумовили збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; встановлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання про дострокове повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки (тощо).

Унесення додатковою угодою змін до кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього і зумовлює припинення поруки.

Як вбачається із змісту договорів та додаткових угод до них з усіма змінами, які вносились до кредитного договору додатковими угодами, ОСОБА_1 належним чином було ознайомлено, про що свідчить його підпис на додатковій угоді до договору поруки від 16 листопада 2010 року. Своєї незгоди з приводу змін до кредитного договору ОСОБА_1 до банку протягом пяти років не надавав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову за недоведеністю.

Оскільки ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії