Справа № 466/8321/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер 29.04.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 29 квітня 2011 року помер його дядько (брат матері позивача) ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

28 жовтня 2005 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений ОСОБА_4 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 3-2046, за яким все належне спадкодавцю майно він заповів позивачу по справі. Маючи намір прийняти спадщину, він звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому ОСОБА_1 роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Однак вказує, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин.

Зокрема зазначає, що незадовго до смерті спадкодавця позивач потрапив на стаціонарне лікування в урологічне відділення Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, де було проведено оперативне втручання та здійснено резекцію лівої нирки.

Після проведеного оперативного втручання він тривалий період часу перебував на лікуванні. Після проведеної операції, він постійно потребує лікарського нагляду та проходить постійно лікування як амбулаторно так і стаціонарно. Через тяжке захворювання, він своєчасно не звернувся до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини. Крім цього лише недавно, а саме у вересні йому стало відомо про існування заповіту. Оскільки нотаріусом направлено лист позивачу, в ЯКОМУ зазначено, що ОСОБА_1 згідно заповіту призначено спадкоємцем після смерті його дядька ОСОБА_3.

Також позивач вказує, що крім нього після смерті дядька залишилась його дружина ОСОБА_2, яка так само, як і його дядько, того ж дня що і він написала на нього заповіт. Про це йому стало відомо лише тепер з її слів та надано ориГІНал заповіту. Як вбачається із Заповіту, жодним іншим спадкоємцям, крім позивача спадкодавець ОСОБА_3 нічого не заповідав. Крім того, відповідно до усних пояснень нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, станом на 05 жовтня 2015 року свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. За таких обставин, вимушений звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просять суд задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також надіслала на адресу суду заперечення на позовну заяву, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був дядьком позивача у справі.

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 29 квітня 2011 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2005 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, згідно якого на випадок його смерті заповідає ОСОБА_1 належну йому частину квартири АДРЕСА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті дядька, позивач не був ознайомлений з діючим законодавством, а також у звязку з тим, що він потрапив на стаціонарне лікування в урологічне відділення Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, де було проведено оперативне втручання та здійснено резекцію лівої нирки. Після проведеного оперативного втручання він тривалий час перебував на лікуванні, потребує лікарського нагляду та проходить постійно лікування як амбулаторно так і стаціонарно, а тому не займався оформленням спадкових прав на спадкове майно.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 з поважної причини.

За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття ним спадщини після смерті дядька ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2011 року - тривалістю два місяці.

Даний строк рахувати з часу вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5