Справа № 502/2514/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Тюмін О. Г.,

при секретарі Ботнар А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.10.2014 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння. Обґрунтовуючи позовні вимоги та уточнюючі вимоги від 18.02.2015 року вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_3, за яким зареєстрований автомобіль «ИЖ 21251» 1990 року випуску, д/з НОМЕР_1. Однак, 26.08.2006 року, ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все його майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на момент смерті, заповідав сину - ОСОБА_1.

За життя, в період з 2002 року по день смерті, ОСОБА_3 був одружений на ОСОБА_2, в якої на даний момент перебуває спадкове майно та на численні прохання повернути автомобіль позивачу з документами, відповідач відмовляла, в зв'язку з чим ОСОБА_1 просить визнати право власності на спадкове майно, а саме: автомобіль «ИЖ 21251» 1990 року випуску, д/з НОМЕР_1 та зобов'язати відповідача передати вищезазначене авто.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, подав відповідне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, подала відповідне клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно заповіту від 26.08.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 3952, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належало йому на день смерті, заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 02.07.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кілія Кілійського район Одеської області, актовий запис про смерть № 359.

За повідомленням Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 1246/02-14-238/2013 від 29.11.2014 року та відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36318595 виданого 14.01.2014 року, після смерті померлого ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 238/2013 за заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1.

Повідомленням Центру з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ізмаїл, Ізмаїльського та Кілійського районів Управління Державної автомобільної інспекції встановлено, що на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, зареєстровано наступні транспортні засоби:

· 24.11.1990 року, «ИЖ -21251», д/н НОМЕР_1, 1990 року випуску;

· 27.08.1999 року, «ШЗК 06 Турист», д/н НОМЕР_2, 1999 року випуску.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

На підставі ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, позивач - власник - зобов'язаний довести ряд обставин, наявність яких визначить підстави для витребування спірного майна від добросовісного набувача.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту.

Керуючись ст. ст. 15, 58 - 60, 197, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234, 1235, 1247, 1268 ЦК України, Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004 року № 20/5, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за позивачем у справі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_3 право власності на автомобіль марки «ИЖ 21251», державний номер НОМЕР_1, 1990 року випуску, як за спадкоємцем по заповіту після смерті батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язати ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 передати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_3, автомобіль марки «ИЖ 21251», державний номер НОМЕР_1, 1990 року випуску.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін