№ производства 2/646/1888/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.15 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Сорока О.П.,
при секретарі Кравчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного майна подружжя, та визнання за нею та відповідачем права власності по ? частці квартири 138 у буд 94-А по пр..Гагаріна в м. Харкові.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 24.11.1979р. по 19.07.2005р. та з 27.02.2009р. по 23.06.2015р. (а.с.5-10).
Під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1996р. придбали в спільну сумісну власність квартиру 138 у буд 94-А по пр..Гагаріна в м.Харкові (а.с.11-13).
Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю в редакції 1969 року, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Згідно ст.28 цього ж Кодексу розмір часток кожного з подружжя при поділі спільного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.
Спірні правовідносини, які виникли в 1996 році, також підпадають під правовий режим регулювання Сімейного кодексу, оскільки вони продовжили існувати після набрання ним чинності.
Так, згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин самостійного заробітку.
Відповідно до п. 23 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. З ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.
Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, квартира АДРЕСА_1, яка була придбана сторонами під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу у рівних частках по 1/2.
На підставі ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3654 грн.
Керуючись ст.ст.11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст..ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім»ю в редакції 1969 року, ст.ст. 68-70 Сімейного кодексу України та Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя задовольнити повністю.
Припинити право спільної сумісної власності, здійснити поділ майна, а саме: квартира АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3654 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П.Сорока