провадження № 2/756/7178/15
УХВАЛА

29 грудня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Маринченко М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2013 року, посилаючись на те, що він мешкав з померлою однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період часу з лютого 2007 року по день її смерті та був пов'язаний з нею спільним побутом, мав взаємні права та обовязки як чоловік і дружина, питання щодо реєстрації шлюбу між ними не виникало. Спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_3 Позивач вказує, що після її смерті він вступив у володіння вказаною квартирою, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року його заяву про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу було залишено без розгляду на підставі того, що з заяви вбачається спір про право, з посиланням на те, що у спадковій справі щодо майна померлої ОСОБА_3 міститься заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а також заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2014 року встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю за адресою АДРЕСА_2, без реєстрації шлюбу з квітня 2007 року по 31 травня 2013 року.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, 6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач стверджує, що з лютого 2007 року по день смерті ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2013 року, він мешкав з нею однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що можуть підтвердити свідки, та вказує, що він є спадкоємцем померлої четвертої черги, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, що не визнається відповідачем, відносно якого є рішення суду про встановлення факту його проживання з померлою однією сімєю з квітня 2007 року по 31 травня 2013 року, проте вимогу про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю протягом відповідного періоду до часу відкриття спадщини не заявляє.

Також позивачем не зазначено доказів звернення у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та доказів винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину).

Крім того, відповідно до ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з позовної заяви позивачем зазначено ціну позову виходячи з інвентаризаційної (балансової) вартості спірної квартири в розмірі 74075 грн. на підставі технічного паспорту, складеного 09 вересня 2010 року, яка не є дійсною вартістю нерухомого майна.

З огляду на викладене, позивачу необхідно вказати ціну позову виходячи з дійсної вартості спірної квартири, на яку він просить визнати право власності, станом на дату звернення до суду з цим позовом та надати докази, якими така вартість підтверджується.

Крім того, у позові та заяві про забезпечення позову позивач посилається на рішення Оболонського районного суду м. Києві від 29 травня 2014 року та вказує це рішення як додаток до матеріалів позову, проте вказане рішення до позову чи заяви про забезпечення позову не додано.

В звязку з цим позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України з врахуванням вказаних вимог про усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко