Справа №303/7136/15-ц
ряд. стат. звіту - 56
23 грудня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон.
Заява мотивована тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає разом з нею і перебуває на повному її вихованні та утриманні. З метою забезпечення сину необхідних умов щодо його виховання та розвитку, а саме відпочинку за кордоном, позивач не має змоги отримали дозвіл від відповідача на виїзд дитини за кордон, оскільки будь-які відносини між ними припинені і місце перебування його не невідоме. Таким чином, просить суд надати дозвіл на виїзд дитини за кордон.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позов задоволити з мотивів викладених в ньому і не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази сторін по справі, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ОСОБА_4 про народження серії 1-ФМ №111744 від 11.09.2001 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (а.с. 7). ОСОБА_4 про розірвання шлюбу серії І-ФМ №009667 від 24.06.1999 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірваний, актовий запис за №129 (а.с. 8). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2010 року встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом із позивачем і знаходиться на повному її утриманні і вихованні, а відповідач ОСОБА_2 з часу народження дитини з позивачем не проживає, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає і ніякої допомоги щодо утримання сина не надає. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх його видів заробітку (а.с. 9).
Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідач ОСОБА_2 дозвіл на виїзд спільного сина за кордон в добровільному порядку не надає, чим фактично позбавляє останнього можливості на всебічний розвиток.
Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року передбачена можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - документами, що надають право громадянина на виїзд з України і в'їзду в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та проїзний документ дитини.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» - оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Статтею 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.
Так, статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватись на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим значенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 від 27.02.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і, враховуючи інтереси дитини, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки надання дозволу сприятиме реалізації прав дитини.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. 313 ЦК України, ст. 155 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Постанови КМУ № 231 від 31.03.1995 року «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий Ю.Ю.Куцкір