Дата документу 17.12.2015
Справа № 334/9580/15-ц
Провадження № 2/334/3824/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якого вказує, що 6.02.2012р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, заврений нотаріально, у відповідності до якого він передав відповідачу грошову позику у розмірі 125000,00 грн. зі строком повернення до 30.11.2012р. Станом на теперішній час сума позики повернута не була, у зв'язку з чим позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України, розмір яких визначає на рівні облікової ставки НБУ. Згідно розрахунку, за період з 01.12.2012р. по 26.10.2015р. розмір процентів становить 10880,13 грн. (125000 грн. х 3% річних х 1059 днів : 365).

Також позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, що згідно розрахунку позивача за період прострочення з 01.12.2012 року по 30.09.2015 року включно становить 97400,00 грн. (125000грн. х 177,92 % - 125000 грн.).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з наведених підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд, керуючись ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Згідно ст. 1050 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що 06.02.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, завірений нотаріально, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 125000,00 грн. На час підписання договору, зі строком повернення до 30.11.2012р. Станом на грудень 2015 року сума позики не повернута. У договорі сторони не визначили розмір процентів по договору позики.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України

Доказів виконання зобов'язань за договором позики, як того вимагає ст.ст. 57-60 ЦПК України, відповідачем не надано. Надання позивачем оригіналу розписки свідчить про те, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення грошових коштів.

Зі спірних правовідносин випливає, що між сторонами був укладений договір позики у національній валюті. Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу у сумі 125000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню..

Згідно до вимог ст.1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки сума боргу своєчасно повернута не була, вона підлягає індексації. З урахуванням даних Державної служби статистики України щодо індексу інфляції споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції), відповідно до наданого позивачем розрахунку, який перевірений судом, сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, за період прострочення з грудня 2012 року по 30 вересня 2015 року включно становить 97400,00 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати у сумі 2232,81 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 125000,00 грн., інфляційні втрати у сумі 97400,00 грн., 3% річних у сумі 10880,13 грн., а всього 233280 грн. (двісті тридцять три тисячі двісті вісімдесят грн. 00 коп.), а також судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2332,81,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.