Справа № 496/4779/15-ц
Провадження № 2/496/2146/15
04 грудня 2015 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бобуйок А.Д.
при секретарі Камочкіній А.Ю.,
за участю представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю,
Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у користуванні 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в селі Котовка, Біляївського району, Одеської області, вулиця Кооперативна, №3 (теперішній №7) та стягнути судові витрати по справі.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в селі Котовка, Біляївського району, Одеської області, по вулиці Кооперативна, №7, після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 04.02.2003 року. Співвласником зазначеного житлового будинку є відповідачка ОСОБА_4, яка своїми неправомірними діями не надає доступу до присадибної земельної ділянки, закріпленої за будинком, перешкоджає обстежити вказаний обєкт нерухомості, постійно провокує конфліктні ситуації з нею та з посадовими особами, неодноразово ображала її та сина. Вважає, що єдиною можливістю відновити її порушене право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідачку обовязку усунути перешкоди у користуванні її власністю.
В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, при цьому направила до суду письмове заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
Заслухавши пояснення представників позивачки, приймаючи до уваги заперечення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачаться, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року встановлено факт смерті ОСОБА_6, що сталася у 2000 році в селі Котовка, Біляївського району, Одеської області; встановлено факт прийняття ОСОБА_5, померлим 04 лютого 2003 року, спадщини 1/2 частини житлового будинку, розташованого в селі Котовка по вулиці Кооперативна, 3 (теперішній № 7), Біляївського району, Одеської області, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_6, що померла у 2000 році; встановлено факт володіння на праві власності 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в селі Котовка по вулиці Кооперативна, 3 (теперішній № 7), Біляївського району, Одеської області ОСОБА_5, який помер 04 лютого 2003 року; встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 з її чоловіком ОСОБА_5, що помер 04 лютого 2003 року, на час його смерті за адресою: вулиця Кооперативна, 3 (теперішній № 7) в селі Котовка, Біляївського району, Одеської області; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину в ідеальній долі житлового будинку, розташованого в селі Котовка по вулиці Кооперативна, 7, Біляївського району, Одеської області, після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 04 лютого 2003 року (а.с.12).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.08.2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на зазначене рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року було закрито. Ухвала набрала законної сили (а.с.9-11).
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Вимоги позивачки ґрунтуються на тому, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні її власністю 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в с. Котовка, Біляївського району, Одеської області, вул. Кооперативна, №3 (теперішній №7).
В підтвердження своїх вимог зазначає, що у звязку з виконанням її замовлення на проведення технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна житлового будинку по вулиці Кооперативна, 7, в селі Котовка, Біляївського району, Одеської області, інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 в присутності її представника ОСОБА_9 здійснив виїзд за адресою обєкта нерухомого майна, що підлягав обстеженню, проте особи, які володіють іншою половиною вказаного житлового будинку не надали доступу до присадибної земельної ділянки, закріпленої за будинком, а також перешкодили йому та ОСОБА_9 обстежити вказаний обєкт нерухомості, про що надала відповідний лист субєкта господарювання ОСОБА_8 за № 0506/2014 від 05.06.2014 року (а.с.14).
З матеріалів справи вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі Августівської сільської ради житловий будинок за адресою: с. Котовка, вул. Кооперативна, 7, зазначається у співвласності гр. ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями з 2001 року та гр. ОСОБА_3 на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року, що розташовані на присадибній земельній ділянці загальною площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Гр. ОСОБА_4 оформила право власності на присадибну земельну ділянку площею 0,128 га, за частиною будинку гр. ОСОБА_3 зазначається земельна ділянка площею 0,01 га, яка не передавалась їй у приватну власність, про що свідчить довідка № 1457, видана Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області 08.10.2015 року (а.с.37).
Отже, судом встановлено, що співвласниками житлового будинку, розташованого по вул. Кооперативна, № 7 в с. Котовка, Біляївського району, Одеської області, є ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_3
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частинами 2, 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Як встановлено в судовому засіданні, виділ часток в натурі та/або порядок користування спірним майном сторонами не визначався ні в добровільному, ні в судовому порядку, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розташування належної позивачці 1/2 частини будинку.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідності до ст. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, незнані або осопорені.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.
У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
При цьому, під час розгляду справи, позивачкою не було надано до суду жодних доказів, які-б свідчили про наявність між сторонами будь-яких домовленостей щодо користування спільною сумісною власністю.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на підставі державного акту на праві приватної власності на земельну ділянку від 09.04.2009 року володіє та користується земельною ділянкою площею 0,128 га, що розташована по вул. Кооперативна, 7, с. Котовка, Августівської сільської ради, Біляївського району, Одеської області (а.с.70).
За свідченням сусідів: гр. ОСОБА_11, який проживає за адресою с. Котовка, вул. Кооперативна, 3-А, гр. ОСОБА_12, який проживає за адресою с. Котовка, вул. Кооперативна, 9, на момент проживання сімї ОСОБА_4 з 2001 року, гр. ОСОБА_3 ніколи не проживала, не вела господарство, про що свідчить довідка № 1458, видана Августівською сільською радою 08.10.2015 року (а.с.36).
З акту обстеження домогосподарства, складеного 15.06.2014 року комісією у складі: депутата Августівської сільської ради ОСОБА_13, сусідів ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, співвласниці будинку ОСОБА_7 вбачається, що частина будинку гр. ОСОБА_3 зруйнована, повністю без даху, зруйновані стіни, все в аварійному стані, будівля не обладнана ні електроенергією, ні водою, ні газопостачанням, для подальшого проживання не придатна, та небезпечна обвалами.
Цей факт також підтверджується звітом про оцінку технічного стану та експлуатаційної придатності будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку в с. Котовка Біляївського району Одеської області, по вул. Кооперативна, № 7, складеним 08.07.2011 року (а.с.39-86).
Згідно положень ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а ст. 380 вказаного Кодексу встановлено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного в ній проживання.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу передбачає, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі встановленого та вищевказаних положень законодавства, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи виділ належної частини в житловому будинку, розташованому в с. Котовка, Біляївського району, Одеської області, вулиця Кооперативна, №3 (теперішній №7), або порядок користування нею не визначався,у звязку з чим вимоги позивачки є неспроможними і не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 03.11.2015 року вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок, що розташований по вул. Кооперативна, № 7 в с. Котовка, Біляївського району, Одеської області, але оскільки позовна заява залишена без задоволення, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки судові витрати по справі.
Керуючись ст. ст. 319, 358, 368, 379, 391 ЦК України, Конституцією України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 154, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року, шляхом знаття арешту з житлового будинку, що розташований по вулиці Кооперативна, № 7 в селі Котовка Біляївського району Одеської області, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожній.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський райсуд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачкою його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_16