АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8062/15 Головуючий 1 інстанції - Ольховський Є.Б.
Справа № 642/8757/15-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
Категорія захист прав споживачів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова Компанія «Ваш авто» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохає визнати п.12.1 договору фінансового лізингу №001255 від 23 вересня 2015 року недійсним, розірвати договір фінансового лізингу №001255 від 23 вересня 2015 року, стягнути з ТОВ ««Лізингова компанія «Ваш авто» сплачені кошти в розмірі 20 100 грн., стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» сплачену комісію банку в розмірі 120 грн. 60 коп.. стягнути з ТОВ ««Лізингова компанія «Ваш авто» моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

УхвалоюЛенінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві у зв»язку з порушенням правил підсудності.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питанні про відкриття провадження у справі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, порушення норм процесуального права. Вказує на те, що відповідно до п. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позивач зареєстрований за адресою: 61034, АДРЕСА_1, що відноситься до Ленінського району міста Харкова.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, у судове засідання не з»явилися, ніяких клопотань не надали.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та що вказаний строк закінчується, судова колегія знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін, так як вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та не бажають з»являтися в судове засідання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позивачу вказвану позовну заяву в зв»язку з порушенням правил підсудності суд першої інстанції виходив з того, що застосування Закону від 12 травня 1991 р. №1023-ХІІ Про захист прав споживачів та ч. 5 ст. 110 ЦПК України до спорів, які виникають з договірних правовідносин, можливе в разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови укладення договору, процедуру виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають договірні правовідносини, тому до спорів виконання цього договору, зазначений Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає загальне законодавство, що регулює договірні правовідносини. Тому згідно вимог до ч.2 ст. 109 ЦПК України з вказаним позовом слід звертатися в суд за місцезнаходженням юридичної особи.

Судова колегія не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, так як цей виснолвок не відповідає обставинам спави та вимогам цивільного процесуального права.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова Компанія «Ваш авто» про захист прав споживачів, посилаючись на ч. 5 ст. 110 ЦПК України, де зазначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів №5 від 12.04.1996 року, споживачі за власним бажанням звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ч.5 п. 1 ст.4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

З зазначеного вбачається, що ЗУ «Про захист прав споживачів» безпосередньо регулює відносини, що склались між сторонами договору. А умови договору фінансового лізингу в свою чергу не можуть суперечити положенням цього Закону.

Згідно п. 22 ч. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 7 ч. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Пункт 5 ст. 110 ЦПК України містить вимогу, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до Ленінського району міста Харкова.

Згідно ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року до фінансових послуг відноситься фінансовий лізинг, а лізингові компанії відносяться до фінансових установ.

Відповідно до роз»яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року до відносин, які регулюються і ЗУ «Про захист прав споживачів», відносяться відносини, які виникають зокрема і з договорів про надання фінансових послуг. Крім того, в п. 5 зазначеної постанови Пленуму, Верховний Суд України роз'яснив, що відповідно до ст. 24 ЗУ «Про захист прав споживачів», - споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору і жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або передати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Стаття 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судова колегія вважає, що за таких обставин суд першої інстанції необґрунтовано повернув позовну заяву позивачу за непідсудністю, тому вказана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.4 ч.2 ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: