Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3864/15-ц
Провадження № 2-з/553/32/2015
У Х В А Л А

Іменем України

21.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши заяву ОСОБА_1, в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивачка ОСОБА_1, в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати однокімнатну квартиру, що у м. Полтава по вул. О.Бідного3а, кв.39 спільним сумісним майном ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири № 39, що у м. Полтава по вул. О.Бідного,3а.

18 грудня 2015 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про накладення арешту на майно, а саме: на кватиру № 39 у м. Полтава по вул. О.Бідного, будинок 3а, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності САВ/166264, від 12.12.2007 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства, посилаючись на те, що предметом даного спору є поділ майна подружжя, саме даного нерухомого майна. При цьому, в обґрунтування даної заяви заявниця вказала, що відповідач в добровільному порядку не бажає вирішити даний спір, тому з метою винесення в подальшому повного та обєктивного рішення по справі просила накласти арешт на спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у

справі.

Суд, вислухавши позивачку та її представника, відповідача та його представника, які фактично не заперечували проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_1, в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно такою, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Позивачка в особі представника ОСОБА_2 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно кватиру № 39 у м. Полтава по вул. О.Бідного, будинок 3а, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності САВ/166264, від 12.12.2007 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства, посилаючись на те, що предметом даного спору є поділ майна подружжя, саме даного нерухомого майна, та при цьому, стверджуючи, що відповідач, якому належить на праві власності дане нерухоме майно, може незаконно розпорядитися належним їм на праві власності майном, що в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення по справі.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Також ч. 3 ст.151 УПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Все вищезазначене надає суду підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що орієнтовна вартість майна, вказаного у заяві та належного відповідачам, не перевищує ціни позову суд приходить до висновку щодо можливості накладення арешту на майно зазначене в даній заяві.

Також, суд враховує принцип співмірності та приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3.

Таким чином, вимоги заявника щодо забезпечення позову є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на кватиру № 39 у м. Полтава по вул. О.Бідного, будинок 3а, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності САВ/166264, від 12.12.2007 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства.

Копію ухвали для виконання в частині накладення арешту на нерухоме майно направити до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5