Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 23.06.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя не склалося, вони припинили сімейно-шлюбні відносини, причиною цьому стали постійні непорозуміння між ними, відповідач змінив місце проживання, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, оскільки син ОСОБА_2 проживає на даний час постійно з батьком, який його утримує, позов в частині вимог про розірвання шлюбу підтримала.

Відповідач після уточнення позовних вимог позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони з 23.06.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сімейно-шлюбні відносини припинені, проживають вони окремо, наміру зберігати сім'ю не мають.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають поновлювати шлюбні стосунки.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище - ОСОБА_1.

За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дочки сторін в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, оскільки відповідач має мінливий дохід, таку суму аліментів просить стягнути позивач, проти чого відповідач не заперечує.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку з 25.08.2015 року.

На підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави при зверненні з позовом про стягнення аліментів, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн.60 коп.

За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,60,88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 23 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 608, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище -ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1, проживаючого по АДРЕСА_2, фізичної особи-підприємця, на користь ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_3, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 25 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко