_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4204/11
Провадження № 2/520/1366/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.,

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу; з ОСОБА_2 кошти у розмірі 352500 гривень, що еквівалентно 15000 доларів США, або ? грошового зобов'язання, з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 117500 гривень, що еквівалентно 5000 доларів США, або ? грошового зобов'язання, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3662 гривень.

Позивачка посилається на те, що 22 липня 2005 року був укладений договір позики, згідно якого позивачка ОСОБА_1 передала грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, а ОСОБА_2, ОСОБА_4 зобов'язалися повернути грошові кошти на вимогу позивачки. 17 вересня 2009 року вони повернули частину позики у розмірі 80000 гривень, що еквівалентно 10000 доларам США. 28 жовтня 2010 року позивачка направила на адресу відповідачів лист з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 158800 гривень, що еквівалентно 20000 доларів США у строк до 31 грудня 2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є дружина померлого ОСОБА_2, та ОСОБА_3, донька померлого.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Підтвердила у судовому засіданні, що нею була підписана розписка щодо отримання грошових коштів у розмірі 30 000 доларів США, згодом спростовувала власні пояснення.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили у судовому засіданні, що вони були присутніми під час написання розписки ОСОБА_2 і ОСОБА_4, при отриманні ними грошей; свідки завірили своїми підписами факт складення розписки від 22 липня 2005 року та послідуючої передачі грошових коштів.

Вислухавши позивача, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2005 року був укладений договір позики, згідно якого позивачка ОСОБА_1 передала грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, а відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 зобов'язалися повернути грошові кошти на вимогу позивачки. 17 вересня 2009 року вони повернули частину позики у розмірі 80000 гривень, що еквівалентно 10000 доларам США.

Судом неодноразово призначалися судово-почеркознавчі експертизи у даній справі, у зв'язку з невизначеною позицією відповідачки ОСОБА_2 щодо підписання розписки.

04 серпня 2014 року експертною установою було повідомлено щодо неможливості надання висновку, чи виконаний рукописний текст і чи підписана розписка, датована 22 липня 2005 року ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2; чи виконано рукописний текст самою ОСОБА_2 або іншою особою. Це було пов'язано з ненаданням ОСОБА_2 вільних зразків почерку та підписів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач передав позичальнику обумовлену суму грошей, а позичальник їх отримав, про що склав відповідну розписку. (а.с.6)

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В розписці від 22 липня 2005 року строк повернення боргу не вказаний.

Згідно листа позивачки ОСОБА_7 від 28 жовтня 2010 року вбачається, що на адресу відповідачів була направлена вимога про повернення боргу по розписці від 22 липня 2005 року. (а.с.8)

05 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримав вказану вимогу про повернення боргу. (а.с.8), однак не повернула суму займа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно ст.545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до вимог ЦК України розписка одночасно є документом, який підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику, та укладення договору позики.

Свідоцтво про право на спадщину жоден із спадкоємців не отримав.

За положеннями ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з частиною першою ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Змістом статті 70 СК України передбачено принцип рівності часток у майні дружини та чоловіка. Тобто частка у майні - грошових коштах за договором позики складає: у ОСОБА_8 - 10 000 доларів США, ОСОБА_4 - 10 000 доларів США. Таким чином, вона повинна повернути позивачу за договором позики 10 000 доларів США. ОСОБА_2 не отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4. Позивачем не доведено, що спадкоємиця отримала у спадщину будь-яке майно, вартість якого є достатньою для задоволення вимог кредитора ОСОБА_1. Суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за борговим зобов'язанням ОСОБА_4 як зі спадкоємиці ОСОБА_4 є необґрунтованою.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів за договором позики підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про повернення позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 235 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 117 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 442 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 220 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.