У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Карпенко С.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корабельного районного відділу Миколаївського міського управління МВС України в Миколаївській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_11, в інтересах якої діє ОСОБА_12, на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Мегабенк» (далі - ПАТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 20 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на суму 139 000,00 грн на придбання автомобіля зі сплатою 18,5 % річних та кінцевим терміном повернення до 19 грудня 2011 року.

В цей же день, між банком та ОСОБА_10, прізвище якої після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_11, було укладено договір поруки, згідно з яким остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_6

Крім цього, у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним кредитним договором, 05 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки, предметом якого є належна останнім трикімнатна квартира АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором у нього утворилась заборгованість, яка станом на 27 лютого 2013 року складає 114 933,56 грн.

З урахуванням уточнення позовних вимог ПАТ «Мегабанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 заборгованість станом на 27 лютого 2013 року за кредитним договором у розмірі 114 933,56 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 45 843,99 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 29 358,07 грн, штрафи та пеня за порушення умов кредитного договору - 39 731,50 грн.

Крім цього, позивач просив в межах вказаної суми заборгованості звернути стягнення на зазначений вище предмет іпотеки та виселити відповідачів із вказаного житлового приміщення.

Також, ПАТ «Мегабанк» просило стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 на свою користь штраф за невиконання умов договору іпотеки № 7699 від 05 вересня 2008 року в сумі 41 679,00 грн.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на користь ПАТ «Мегабанк» 114 933,56 грн заборгованості за кредитним договором від 20 грудня 2007 року.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за зазначеним вище кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67 кв. м, жилою площею 40,20 кв. м, яка належить ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 на праві власності з наданням ПАТ «Мегабанк» права продати предмет іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу із будь-якою особою покупцем, за початковою ціною на підставі оцінки майна, встановленої суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та усіма повноваженнями продавця, необхідними для здійснення продажу нерухомого майна.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Мегабанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки № 7699 від 05 вересня 2008 року в сумі 41 679,00 грн.

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про виселення та зняття осіб з реєстрації відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_11, в інтересах якої діє ОСОБА_12, просить скасувати ухвалені рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, як солідарного боржника, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судове рішення першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_6 сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_11, то колегія суддів вважає за недоцільне виходити за межі касаційної скарги та переглядати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позичальник за кредитним договором допустив неналежне виконання його умов щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що дає право банку звернути стягнення на предмет іпотеки. Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вважав за необхідне, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору, стягнути заборгованість за вказаним договором в солідарному порядку, як з боржника, так і з поручителя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тов. разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (Субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 грудня 2007 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на суму 139 000,00 грн на придбання автомобіля зі сплатою 18,5 % річних та кінцевим терміном повернення до 19 грудня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20 грудня 2007 між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_10, прізвище якої після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_11, був укладений договір поруки, згідно з яким остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_6

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань, у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27 лютого 2013 року, становивить114 933,56 грн.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_11 посилалася на те, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, безпідставно стягнули з неї заборгованість за кредитним договором, оскільки договір поруки вона не підписувала, а також на те, що суд першої інстанції не повідомив її належним чином про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, з вимогами про визнання договору поруки недійсним ОСОБА_11 не зверталась.

Інші доводи касаційної скарги, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та зводяться до переоцінки досліджених судом доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а саме: стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь позивача 289 332,23 грн заборгованості за кредитним договором.

При перевірці законності рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, зроблено обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають встановленим у справі обставинам, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_11, в інтересах якої діє ОСОБА_12 відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2015 року, в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук