Справа № 301/697/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Іршавського районного суду від 15 вересня 2015 року справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки припиненим, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому, з урахуванням заявленого у судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду вимоги про визнання припиненими правовідносин, що виникли з кредитного договору № 0 від 20 червня 2006 року, просили визнати припиненим договір іпотеки № 0 від 20 червня 2006 року у звязку із виконанням основного зобовязання.

Рішенням Іршавського районного суду від 15 вересня 2015 року (а.с. 149-152) позов задоволено. Визнано припиненим договір іпотеки № 0 від 20 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 158-161) просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Вирішити питання щодо сплати судового збору.

Зазначає, що твердження позивачів про те, що ними повністю погашена заборгованість за кредитним договором є безпідставним, оскільки ними не надано довідку про відсутність заборгованості.

Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, наданим разом з апеляційною скаргою, станом на 25 вересня 2015 року за позивачами існує заборгованість у розмірі 250 148,98 грн.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали даної справи, матеріали справ № 2-709/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу, № 705/3062/12 та № 705/3063/12 за заявами ТОВ Колекторська компанія «Вердикт», що діє від імені ПАТ «Дельта Банк», про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання кредиту № 0 (далі кредитний договір), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 40 000,00 євро, що за курсом НБУ на день укладення договору становить 254 338,20 грн., зі сплатою за користування кредитом 11,9 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 20 червня 2017 року (а.с. 41-45).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 0 (далі договір іпотеки), предметом якого є житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул.І.Франка,12 у с.Осій Іршавського району та належить іпотекодавцю на праві приватної власності (а.с.49-51).

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 22 червня 2010 року (а.с. 9-11) стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 червня 2006 року у розмірі 337 672,91 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

03 серпня 2010 року судом першої інстанції на виконання заочного рішення були видані виконавчі листи та 20 серпня 2010 року постановами державного виконавця відділу ДВС Іршавського РУЮ відкриті виконавчі провадження № 20964197 та 20964187.

Ухвалами Іршавського районного суду від 18 грудня 2012 року (справи № 705/3062/12 та № 705/3063/12) було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у зазначених виконавчих провадженнях, у звязку із відступленням останньому прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 20 червня 2006 року.

Відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки визнається сторонами, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

З наданих позивачами квитанцій вбачається, що починаючи з жовтня 2010 року ними регулярно здійснювалися платежі (а.с. 13-40).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Іршавського РУЮ від 22 червня 2015 року (а.с. 137), яка була отримана стягувачем 17 липня 2015 року, було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-709/10, виданого Іршавським районним судом 03 серпня 2010 року про солідарне стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 339 492,91 грн.

При цьому в постанові зазначено також, що боржниками за період з червня 2010 року по грудень 2014 року було сплачено на користь стягувача 357 459,49 грн., в той час як борг складає 339 492,91 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється, зокрема, у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобовязання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

Умовами договору іпотеки встановлено, що він діє до повного виконання зобовязань, що забезпечені іпотекою (п.6.1).

У разі належного виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель зобовязується на вимогу іпотекодавця надати йому необхідні письмові довідки для виключення запису про обтяження предмета іпотеки з відповідних державних реєстрів (п.2.2.3).

Заперечуючи позовні вимоги, представник ПАТ «Дельта Банк» посилалася на те, що з постановленням заочного рішення Іршавського районного суду від 22 червня 2010 року, виконання якого здійснювалося позивачами протягом тривалого часу, з жовтня 2010 року по грудень 2014 року, зобовязальні правовідносини сторін договору не припинились.

Колегія суддів погоджується з доводами представника ПАТ «Дельта Банк», оскільки вони узгоджуються з висновком ВСУ щодо застосування норми права, викладеному у його постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206 цс15, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.355 ЦПК України, і який згідно з ч.1 ст.360-7 цього Кодексу є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Зазначеною постановою ВСУ було задоволено заяву ПАТ «ОСОБА_5 та кредит». Скасовано рішення судів апеляційної та касаційної інстанції та залишено в силі рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року, яким було задоволено позов ПАТ «ОСОБА_5 та кредит». Стягнуто солідарно з відповідачів прострочену заборгованість за процентами, прострочену заборгованість по комісії, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та пеню за несвоєчасне погашення комісії.

При цьому ВСУ зробив висновок, що виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ствердили, що після ухвалення Іршавським районним судом заочного рішення від 22 червня 2010 року сплачували кошти на погашення кредитної заборгованості, визначеної цим рішенням суду, і остаточний платіж у сумі 500,00 євро, що еквівалентно 9 814,31 грн., було здійснено 18 грудня 2014 року (квитанція № 43218206 від 18 грудня 2014 року), що підтверджується наданими ними квитанціями та постановою головного державного виконавця відділу ДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, встановлено, що після набрання заочним рішенням Іршавського районного суду від 22 червня 2010 року законної сили, зобовязальні правовідносини між ПАТ «Дельта Банк» та позивачами не припинилися, що не звільнило останніх від відповідальності за невиконання ними грошового зобовязання й не позбавило кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України та умовами кредитного договору.

Даних щодо виконання цих обовязків позивачами матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, про наявність підстав для припинення договору іпотеки № 0 від 20 червня 2006 року у звязку з повним виконанням зобовязань, що забезпечені іпотекою.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, ст.17 Закону України «Про іпотеку», колегія суддів,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від 15 вересня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_3, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки припиненим, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рінення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9