03.08.2015 Справа № 363/855/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Старопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області, про визнання заповіту недійсним,

встановив:

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати недійсним заповіт їхнього батька ОСОБА_4, посвідчений 29 червня 2005 року секретарем Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_5

Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_4 за життя склав заповіт, яким заповів свій житловій будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку по вул. Власова, 24 в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області своїй дружині від іншого шлюбу ОСОБА_3. Вважають даний заповіт недійсним, оскільки на момент його складання батько не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними внаслідок постійного зловживання алкогольними напоями.

Посилалися також і на те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2013 року заповіт від 07 лютого 2007 року складений від імені ОСОБА_4 визнано недійсним, а тому з тих самих підстав просять визнати недійсним аналогічний попередній заповіт від 29 червня 2005 року.

В суді представник позивачів просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідачка та її представник проти позову заперечили.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного.

09 березня 1974 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено шлюб. Від спільного шлюбу подружжя має двох дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

29 березня 1999 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано.

29 квітня 2007 року ОСОБА_4 (батько позивачів) помер.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт посвідчений 29 червня 2005 року секретарем Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_5, яким заповів свій житловий будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку по вул. Власова, 24 в с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області своїй дружині від іншого шлюбу ОСОБА_3.

Своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заповідач позбавив права на спадщину.

07 лютого 2007 року ОСОБА_4 склав новий заповіт, яким заповів вказаний житловий будинок та земельну ділянку своїй дружині від іншого шлюбу ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_7 в рівних частинах кожній.

Своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заповідач позбавив права на спадщину.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2013 року заповіт від 07 лютого 2007 року складений від імені ОСОБА_4 визнано недійсним.

Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2013 року.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Ухвалою суду від 26 вересня 2014 року по справі призначалася судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено КЗ КОР «Обласної психоневрологічної лікарні № 2».

Однак експертиза не проведена й повернута без виконання в звязку з відсутністю її оплати стороною позивача, що клопотала про її проведення.

Доводи сторони позивача про те, що експерти КЗ КОР «Обласної психоневрологічної лікарні № 2» не забезпечать обєктивне експертне дослідження є голослівними, бездоказовими й нічим не підтвердженими, які суд не може прийняти до уваги.

Відтак обставини позову в частині того, що заповідач на момент посвідчення заповіту в червні 2005 року не усвідомлював значення своїх дій, в суді стороною позивача не доведено.

У той же час рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним та про визнання права власності на частину спадкового майна відмовлено.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Відтак на даний час згідно вимог ч. 2 ст. 1254 ЦК України чинність заповіту від 29 червня 2005 року скасовано. Наразі є дійсним заповіт від 07 лютого 2007 року.

За таких обставин порушених прав позивачів не виявлено, підстав для задоволення позову судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя