Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Орбіта» (далі - ТОВ «Орбіта») про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що між банком та ОСОБА_6 укладено договір від 12 листопада 2007 року № 606/33-071про надання відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 500 000 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом - 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення до 12 листопада 2017 року. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 12 листопада 2007 року були укладені: договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 є поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_6; договір іпотеки, за умовами якого ТОВ «Орбіта» передає в іпотеку банку для забезпечення виконання основного зобов'язання нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, нежитлову будівлю та домоволодіння, які знаходяться по АДРЕСА_4.

30 січня 2009 року ОСОБА_6 помер. Посилаючись на відмову спадкоємців задовольнити вимогу позивача про погашення заборгованості за кредитом, банк просив суд задовольнити його грошову вимогу за договором про надання відновлюваної кредитної лінії від 12 листопада 2007 у сумі 233 333 грн 12 коп. за рахунок: спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом звернення стягнення на спадкове майно, що перейшло у їх власність у рівних частках, а саме: автомобіль марки OPEL Astra OTGF69, ⅓ частину квартири АДРЕСА_1, 48/100 частин нежитлових приміщень № 16, № 17 по АДРЕСА_5; ОСОБА_4 -згідно договору поруки від 12 листопада 2007 року; ТОВ «Орбіта» - шляхом звернення стягнення на заставлене згідно договору іпотеки від 12 листопада 2007 року майно, а саме: земельну ділянку, нежитлову будівлю та домоволодіння, які знаходяться по АДРЕСА_4.

Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2014 року, позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 233 333, 12 грн звернуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнення на наступне майно:

легковий автомобіль марки OPEL Astra OTGF69, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

⅓ частину АДРЕСА_2, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

48/100 ідеальних частин будівлі: нежитлові приміщення № 16, № 17 по АДРЕСА_5, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 233 333 грн 12 коп.

Звернуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12 листопада 2007 року, укладеним між банком та ТОВ «Орбіта», а саме: на земельну ділянку земельну ділянку, нежитлову будівлю та домоволодіння, які знаходяться по АДРЕСА_4, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому касаційному перегляду не підлягають.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємці не задовольнили вимоги кредитора про здійснення одноразового платежу, а тому є підстави для звернення стягнення на належне їм спадкове майно.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що кредитор звернувся до спадкоємців боржника в межах строку пред'явлення вимог, передбаченого ст. 1281 ЦК України.

Проте погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справ судом першої інстанції, за результатами якого апеляційний суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього Кодексу.

За змістом ухвала суду апеляційної інстанції повинна відповідати вимогам ст. 315 ЦПК України. Зокрема, у ній повинні бути зазначені мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає. Суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги; не перевірив законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення; не навів достатніх мотивів прийнятого ним рішення; не зазначив обставини, якими б спростовувалися доводи апеляційної скарги.

Судами установлено, що 12 листопада 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у сумі 500 000 грн зі сплатою 13,5% річних строком до 19 жовтня 2017 року.

30 січня 2009 року ОСОБА_6 помер.

Із свідоцтв про право на спадщину вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували в рівних частках після смерті ОСОБА_6 наступне майно: автомобіль Opel Astra, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; 1/3 частину квартири АДРЕСА_3; 48/100 ідеальних часток нежитлового приміщення № 16, 17 загальною площею 190 кв. м по АДРЕСА_5.

З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 02 квітня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 233 333 грн 12 коп.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК Україникредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Разом з тим, положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, у порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК Україниобставини справи встановив неповно; доводи апеляційної скарги належним чином не перевірив; зазначивши, що строк пред'явлення вимоги до спадкоємців кредитором не пропущений, не дав оцінки доводам відповідачів та наявним в матеріалах справи доказам, з яких вбачається, що банк знав про відкриття спадщини ще у 2011 році, що вбачається зі змісту претензій, у яких позивач зазначає про звернення 10 червня 2011 року до банку поручителя з листом про смерть позичальника (т. 1, а.с. 16). Крім того, апеляційний суд належним чином не перевірив правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором та її складових, з урахуванням заперечень відповідачів щодо розміру заборгованості та періоду її утворення (до чи після смерті позичальника), не навів жодних мотивів, з яких він вважає заявлений банком розмір заборгованості встановленим та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін