УХВАЛА

20 липня 2015 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Судді Вінницького міського суду Вінницької області ( екс- судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ) ОСОБА_2 про визнання жертвою та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2015 року до провадження Вінницького районного суду Вінницької області з апеляційного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Судді Вінницького міського суду Вінницької області (екс- судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області) ОСОБА_2 про визнання жертвою та стягнення моральної шкоди.

Із суті позовних вимог , вбачається , що позивач за даним позовом 27 травня 2014 року звернулася із заявою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин із сином ОСОБА_3, яка була передана до провадження судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2

25 травня 2014 року позивач за даним позовом звернулася до судді Ан О.В. із заявою про прискорення розгляду справи. 02 червня 2014 року суддя відкрила провадженні по даній заяві. Станом на 23 вересня 2014 року цивільна справа розглянута не була, так як суддя знаходилася на лікарняному.

02 жовтня 2014 року суддею була розглянула справу по заяві , якою відмовлено у її задоволені, без її участі і участі її представника, крім того, суд не повідомив її про розгляд даної справи та вона не надавала згоду на розгляд справи у її відсутності, але в рішенні суду зазначено , що вони не зявилися та надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Позивач вважає , що суддя Ан О.В. при здійсненні правосуддя по цивільній справі за її заявою порушила строки її розгляду, не викликала її і сина до судового засідання, постановила злоякісне рішення, копію рішення своєчасно їй не направила, винесла ухвалу про звільнення її від сплати судового збору заднім числом, тому від цих порушень вони стали жертвами порушень однієї з Високих Домовившихся Сторін їх прав, визнаних Конвенцією чи в Протоколах, згідно до ст. 34 Конвенції про захист прав людини та ним завдана моральна шкода.

Просить суд визнати дії судді Ан О.В., яка розглянула справу № 214/49/14-ц за ознакою дискримінації, яка такі , що порушили положення ст.ст.1-5, 6, 20,27,119-122,157,222 ЦПК України і ст.ст.6,13,14, 17,34 Конвенції про захист прав людини, за ознаками похилий вік та учасник Великої Вітчизняної війни, зловживання суддею посадовими правами, ухилення від виконання обовязків, не ефективність правових засобів при вирішенні її справи та розгляд справи в нерозумний строк , таємно від неї, винесення ухвали від 02 червня 2014 року про звільнення її від сплати судового збору , після поставлення рішення у справі , та просить стягнути з Державного бюджету України з рахунку Державної казначейської служби України на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гривень, завданої незаконними діями Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає , що позивачу ОСОБА_1, слід відмовити у відкритті провадження у справі, на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України , так як дана заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального Кодексу України ( далі- ЦПК України), суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі положень ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно до ч.ч.1,2 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) від 23 травня 2001 року N 6-рп/2001, вбачається , що положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України ( в редакції 1963 року) про те, що судам не підвідомчі скарги "на акти і дії службових осіб суду, якщо законодавством встановлено інший порядок оскарження", що треба розуміти так, що судами не розглядаються скарги громадян у порядку, передбаченому главою 31-А цього Кодексу, на акти і дії суддів, пов'язані із здійсненням правосуддя, оскарження яких встановлюється відповідним процесуальним законодавством України. Акти, дії або бездіяльність осадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності, можуть бути оскаржені громадянами в судовому порядку відповідно до глави 31-А Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів», у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Аналогічне розяснення міститься і у п.22 розяснень Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України № 8 від 20 травня 2013 року.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Тому, в даному випадку, перелік дій судді Ан О.В., які просить позивач ОСОБА_1 визнати незаконними, вчинені суддею при виконанні нею своїх обовязків щодо здійснення правосуддя і є процесуальними, які оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами, тобто до суду вищої інстанції.

Оскільки, заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України з рахунку Державної казначейської служби України на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гривень, завданої незаконними діями Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є похідною від заявлених позивачем перших двох позовних вимог, а сутність прийнятого за ним рішення залежить від того, чи будуть задоволені перші дві вимоги , тому суд відмовляє у відкриття провадження у справі і по цій позовній вимоги.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України , суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Судді Вінницького міського суду Вінницької області ( екс- судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ) ОСОБА_2 про визнання жертвою та стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: