Справа № 185/9419/14-ц
Провадження № 2/185/100/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, який діє від свого імені та від неповнолітніх дітей : ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про виселення, суд -

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові посилається на те, що з ОСОБА_1 був укладений кредитний договір 25.12.2007 року № ЕТ 57-07/Р. Відповідно до п.п. 1.1 кредитного договору Банк зобов'язався надати кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 125 000 доларів США строком до 20.12.2017 року. В забезпечення кредитного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 666ЕТ, відповідно до якого відповідачем передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що заборгованість відповідачем не виплачувалася, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 12.04.2011 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1. Оскільки мешканці за письмовому вимогою Банку не звільнили житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, просять виселити з квартири відповідачів та інших осіб, які зареєстровані або проживають у вказаній квартирі.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі були повідомлені через оголошення в газеті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Частинами 2 і 3ст. 40 Закону України встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З кредитного договору №ЕТ57-07/Р від 25.12.2007 року, вбачається, що сторони перебували у договірних стосунках, позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 125 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.12.2017 року.(а.с.8-12).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач ОСОБА_2 25.12.2007 року уклали договір іпотеки № 666 ЕТ.(а.с.12-13).

Згідно рішення Київського районного суду міста Донецьк від 12.04.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» .(а.с.14-15).

18.06.2014 року позивачем була направлена вимога про виселення із будинку на ім'я відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, який діє від свого імені та від неповнолітніх дітей : ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано тридцятиденний строк для добровільного виселення (а.с.16).

Проте, матеріали справи не містять відомостей про те, що дана вимога отримана вказаними особами. Тому суд вважає, що вимоги позивача виселити мешканців є передчасними.

Що стосується вимоги позивача про виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_2, зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки норми ЦПК України передбачають пред'явлення позовних вимог виключно до конкретно визначених в позові відповідачів, процесуальний закон не передбачає пред'явлення вимог до невизначеного кола осіб та покладення судом обов'язків на невизначене коло осіб, тому вимога про виселення та інших мешканців, які позивачем в якості відповідачів не залученні,не належить задоволенню. Згідно вищевказаних норм законів виселенню підлягають всі мешканці, оскільки, всі ці мешканці мають бути обов'язково індивідуалізовані позивачем в позові в якості відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Приватбан» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, який діє від свого імені та від неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виселення відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та / або проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Боженко