Справа № 185/9117/14-ц
Провадження № 2/185/4021/15
У Х В А Л А

22 грудня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банку "Фінанси та Кредит" до Приватного підприємства фірми "Почин", ОСОБА_1, ОСОБА_2 , Приватного підприємства фірми "Експрес" про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Банку "Фінанси та Кредит" до Приватного підприємства фірми "Почин", ОСОБА_1, ОСОБА_2 , Приватного підприємства фірми "Експрес" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідачів - ПП фірми "Почин", ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням у якому просив закрити провадження в частині вимог до відповідача ПП фірми "Почин". В обґрунтування своїх доводів зазначив, що спори між юридичними особами розглядаються в порядку господарського судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне закрити провадження у відношенні відповідача ПП фірми " Почин " з огляду на наступне.

Як на підставу вимог до приватного підприємства фірми " Почин " позивач посилається на ту обставину, що між Банком "Фінанси та Кредит" як позикодавцем, з однієї сторони, та приватний підприємством фірмою "Почин" як позичальником, з другої сторони, було укладено кредитний договір №013/07-МК/9 від 30.03.2007 р.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суд вважає, що в даному випадку вбачається спільність предмета спору. Проте, спір між позивачем - ПАТ Банк "Фінансти та Кредит", як кредитодавцем, та ПП фірма "Почин", як позичальником, щодо виконання останнім зобов'язання за кредитним договором, є спором між юридичними особами, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верхового Суду України у справі №6-745цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивачем об'єднано у позовній заяві вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, вимоги в частині вимог до ПП фірми "Почин" підлягають розгляду у порядку господарського судочинства, та провадження у справі відкрито, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в частині вимог до зазначеного відповідача.

Керуючись ст.ст. 205, 209,293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банку "Фінанси та Кредит" до Приватного підприємства фірми "Почин", ОСОБА_1, ОСОБА_2 , Приватного підприємства фірми "Експрес" про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині вимог до Приватного підприємства фірми "Почин".

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. М. Перекопський