УХВАЛА

08.12.2015 року 2-н/425/1120/15

425/4382/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Мирошникова О.Ш., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з Державного підприємства «Первомайськвугілля», -

встановив:

08 грудня 2015 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Первомайська» за період з 01.10.2014 року по 31.10.2015 року в розмірі 34249,70 гривень.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, вважає, що в прийнятті заяви ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третястатті 267 Цивільного кодексу України).

У пункті 12 зазначеної Постанови вказано, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-II «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 367 ЦПК судовий наказ про виплату заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню, а згідно з частиною другою цієї статті суд має право допустити негайне виконання судового наказу в разі стягнення всієї суми заборгованості із заробітної плати.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає боржником ОСОБА_2 підприємство «Первомайськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Первомайська».

З інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, яка знаходиться у відкритому доступі, станом на час звернення до суду, ОСОБА_2 підприємство «Первомайськвугілля» є юридичною особою, не перебуває в процесі припинення, місцезнаходження ДП «Первомайськвугілля» - Луганська область, місто Гірське, вулиця Куйбишева, будинок 21; відокремлений підрозділ шахта «Первомайська» не є юридичною особою, місцезнаходження відокремленого підрозділу шахта «Первомайська» - Луганська область, Попаснянський район, сільрада Березівська, Комплекс виробничих будівель і споруд.

До заяви ОСОБА_1 додано копію наказу від 04.01.2000 року № I/К про прийняття на роботу ОСОБА_1, однак на яку посаду з даного наказу не вбачається.

До заяви додано довідку відокремленого підрозділу шахта «Первомайська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» № 500 від 16.11.2015 року, за підписом директора шахти ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4, в якій зазначено заборгованість з заробітної плати з 01.10.2014 року по 31.10.2015 року у сумі 34249,70 гривень. Також, у цій довідці зазначена інша адреса відокремленого підрозділу Луганська область, місто Золоте, що не відповідає інформації, наявній в ЄДР юридичних осіб.

Таким чином, до заяви ОСОБА_1 не додано доказів перебування заявника у трудових відносинах з боржником ОСОБА_2 підприємством «Первомайськвугілля».

Також, заявником не додано до заяви належно оформленого документу, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати боржником ОСОБА_2 підприємством «Первомайськвугілля» у сумі 34249,70 гривень.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Таким чином, заявник не надала жодного доказу про перебування у трудових відносинах з боржником (відсутні копії наказів про прийняття на роботу, переведення або звільнення, довідка про її роботу на даному підприємстві, копія трудової книжки тощо), а довідку відокремленого підрозділу ДП «Первомайськвугілля» шахта «Первомайська» від 16.11.2015 року не можна прийняти в якості належно оформленого документу, що вказує на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати саме боржником ОСОБА_2 підприємством «Первомайськвугілля».

Отже, відсутність зазначених вище документів, які підтверджують субєктивне право у заявника та виникнення у неї права вимоги до боржника, свідчать про наявність спору про право.

За таких обставин, суддя вважає, що з цієї заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, тому відповідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України слід відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

На виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суддя розяснює заявнику наслідки відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, зазначені у ч. 2 ст. 101 ЦПК України відповідно до якої відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою та заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 100, 101, 209, 210 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», суддя -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з Державного підприємства «Первомайськвугілля».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова