печерський районний суд міста києва
Справа № 757/377/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.

при секретарі - Горбатюк І.А., Козачук К.П., Лисиці О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про скасування розпоряджень та визнання свідоцтва про права власності недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

06.01.2015 заступник прокурора Печерського району м.Києва в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, просить скасувати розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.03.1998 про приватизацію державного житлового фонду Печерського району м.Києва.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири АДРЕСА_1, відповідачем 05.03.1998 було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та членам її сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 05.10.2010 визнано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5, зареєстрований 19.06.1992 р. за актовим записом №376 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві недійсним з моменту його державної реєстрації. Оскільки право на приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства виникло, у тому числі на підставі реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який вказаним рішенням суду визнано недійсним та набуття відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 статусу членів сім'ї, позивач вважає, що на момент приватизації зазначеного вище житла, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не були членами сім'ї ОСОБА_3 За вказаних обставин вважає наявними підстави для скасування вказаного вище розпорядження та визнання недійсним свідоцтво про право власності на житло.

Протокольною ухвалою суду від 25.12.2015 позивача заступника прокурора Печерського району м.Києва замінено на належного позивача - законного представника ОСОБА_3, який є його опікуном ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд на підставі ст. 169 ЦПК України з огляду на відсутність заперечень позивача, визнав можливим провести розгляд справи, у відсутність відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що розпорядженням відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 відділом приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації було прийнято рішення про передачу зазначеної квартири у спільну часткову власність ОСОБА_5(а.с.20)

На підставі вказаного вище розпорядження, відділом приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації 05.03.1998 було видано свідоцтво про право власності на житло за реєстровим НОМЕР_1, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_5 та членами її сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях. (а.с.18-19)

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-XII ( в редакції, яка діяла на момент приватизації вказаної квартири).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до п. 5 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.1992 № 56 (далі -Положення) (чинного на час приватизації квартири), передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (п. 18, 20, 21 Положення).

Згідно з п. 24 Положення зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунки (додатки 6, 7) та видає розпорядження (додаток 8). При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження).

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.1992 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №376.(а.с.10)

Рішенням (заочним) Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-1398/10 р. позов прокуратури Печерського району м. Києва в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Печерське районне управління юстиції в м. Києві задоволено, визнано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зареєстрований 19.06.1992 за актовим записом №376 у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві недійсним з моменту його державної реєстрації. Дане рішення суду станом на час розгляду справи набрало законної сили.(а.с.11-13)

Вказаним рішенням суду встановлено, що у 1982 році ОСОБА_3 був поставлений діагноз "психопатія істерична" ПБ ім. Павлова, до цього ОСОБА_3 лікувався в різних психіатричних закладах.

Відповідно до акту від 31.08.2010 № 892 амбулаторної судово-психіатричної експертизи Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 на момент реєстрації шлюбу, тобто 19.06.1992 року, не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки мав ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, непреривно-прогредиентного типу протікання. (а.с.22-27

На підставі викладеного, Печерський районний суд міста Києва дійшов висновку, що на момент реєстрації шлюбу ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними в силу хронічного психічного захворювання, а отже його волевиявлення не можна вважати вільним.

Крім того, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.11.2014, яке на час розгляду справи набрало законної сили визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним. (а.с.118)

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів приватизаційної справи вбачається, що ОСОБА_5 26.11.1997 звернулась до відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва із заявою про приватизацію вказаної вище квартири як уповноважена особа від власника цієї квартири. (а.с.72)

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про склад сім'ї, виданої ЖЕО №302 у квартирі АДРЕСА_1 мешкають ОСОБА_5 (наймач), ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_6 (онук). (а.с.73)

Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, які приймаються судом до уваги як належні та достатні, суд дійшов висновку, що на момент приватизації квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не була членом сім'ї ОСОБА_3, а тому наявні підстави для скасування розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м.Києві державної адміністрації м.Києва №644 від 05.03.1998 про приватизацію квартири АДРЕСА_1. Відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1998 про приватизацію державного житлового фонду Печерського району м.Києва, то слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) суд вважає за належне застосувати спосіб захисту шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, оскільки невизнання його недійсним, може призвести до порушення права позивача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженим Наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.1992 № 56, ст.ст.3, 6, 15,16 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10-11, 57-60, 61, ст.169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про скасування розпоряджень та визнання свідоцтва про права власності недійсним, - задовольнити.

Скасувати розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Печерської районної державної адміністрації м.Києва № 644 від 05.03.1998 про приватизацію квартиру АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1998 про приватизацію державного житлового фонду Печерського району м.Києва.

Стягнути з Печерської районної в м. Києві державної адміністрації в дохід держави у відшкодування судових витрат судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко