Номер провадження 2/754/6811/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

позовну заяву

ОСОБА_1 до

Відділу державної виконавчої служби

Деснянського районного управління

Юстиції у м.Києві,

3-я особа: ОСОБА_2,-

про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві, в якій просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 згідно Постанови державного виконавця Коваленко П.І. від 25.06.2003 року про накладення арешту на нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому позивачка вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_3 За життя її покійного чоловіка квартира, в якій вони проживали, не була приватизована, тому після його смерті вони з дочкою ОСОБА_2 скористалися своїм правом на приватизацію квартири та 21.08.2015 року отримали Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Як вказує ОСОБА_1, при зверненні до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав нерухомого майна їм стало відомо, що згідно відомостей з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за належною їм квартирою АДРЕСА_1 рахується арешт, що був накладений 25.06.2003 року постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва Коваленко П.І, та оголошено заборону його відчуження.

Позивачка також зазначає, що борг за виконавчим листом був сплачений її чоловіком двома платіжами 23.05.2003 року та 06.06.2003 року, тобто, арешт на квартиру був накладений вже після сплати боргу в повному розмірі. На даний час боржник за виконавчими провадженнями помер, а квартира, на яку було накладено арешт, фактично належить їй та доньці ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності. Однак, належним чином вони не можуть зареєструвати своє право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки існує арешт. Таким чином, вони протиправно позбавлені права належного оформлення квартири та реєстрації цього права.

Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 317,319 ЦК України, ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

3-я особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та 3-ї особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Після його смерті дружина померлого та його донька ОСОБА_2 приватизували квартиру АДРЕСА_1 та 21.08.2015 року отримали Свідоцтво про право власності на вказану квартиру, в рівних долях (а.с.6).

Як вбачається з рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 від 21.09.2015 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв»язку із наявним записом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна про арешт вказаної квартири, власником якої значиться ОСОБА_3 (а.с.3,4).

Згідно запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 14.10.2004 року арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено на підставі постанови б/н, від 25.06.2003 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського району м.Києва Коваленко П.І.

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві із заявою про зняття арешту, накладеного на належну їй квартиру АДРЕСА_1 та отримала відмову з посиланням на те, що виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3 закрито (а.с.17,18).

26.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування арешту, накладеного 25.06.2003 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського району м.Києва Коваленко П.І. на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на вищевикладені обставини справи, а також на те, що за життя її чоловік в повному обсязі виплатив борг двома квитанціями: 23.05.2003 року на суму 2.600 грн. та від 06.06.2003 року на суму 19.660 грн., а виконавче провадження на даний час завершено.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с.8,18).

Так, судом встановлено, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Найда О.І. № 514 від 30.01.2003 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 21.200 грн. державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Коваленко П.І. 16.05.2003 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського району м.Києва Коваленко П.І. 25.06.2003 року винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3

Як вбачається з квитанцій від 23.05.2003 року та 06.06.2003 року, на виконання виконавчого напису № 514, виданого приватним нотаріусом Найда О.І., ОСОБА_3 сплатив державному виконавцю Коваленко П.І., відповідно 2.600 грн. та 19.660 грн (а.с.8).

Згідно відповіді ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві від 30.10.2015 року виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3 завершено, тому надати будь-яку інформацію та зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 25.06.2003 року, не має можливості (а.с.18).

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для забезпечення виконання за виконавчим провадженням про стягнення боргу з ОСОБА_3 у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, суд враховує, що на час винесення державним виконавцем Коваленко П.І. 25.06.2003 року постанови про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3, останній не був власником квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира була приватизована після його смерті дружиною та донькою померлого ОСОБА_3, які 21.08.2015 року отримали Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, в рівних долях (а.с.6).

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що наявність арешту, накладеного на належну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, та існування відповідного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, обмежує законні права позивачки та 3-ї особи, як власників вказаної квартири, щодо вільного розпорядження майном.

При таких обставинах вимоги ОСОБА_1 про скасування арешту суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,10,57-60, 79,88, 213-214 ЦПК України, ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Скасувати арешт, накладений Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м.Києві Коваленко П.І., б/н, від 25.06.2003 року, на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова