РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Провадження №2/425/1033/15

Справа №425/2313/15-ц

24 грудня 2015 р. Рубіжанський міський суд Луганської області в складі: головуючого судді Овчаренко О.Л. при секретарі Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він з відповідачкою ОСОБА_2 проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу. 17.08.2009 року у них народився син ОСОБА_1 Після народження сина вони з відповідачкою уклали шлюб, який було розірвано 29.12.2011 року. На підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.02.2012 року з нього були стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі ? частини від всіх видів заробітку і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу син спочатку залишився проживати з відповідачкою, яка не чинила перепон у його спілкуванні з сином та участі у його вихованні. Навіть навпаки відповідачка наполягала на тому, щоб він частіше забирав сина до себе, пояснюючи це тим, що їй потрібно влаштувати особисте життя. З 01.01.2012 року син постійно став проживати з ним та його батьками, оскільки відповідачка відмовилась забрати дитину, пояснюючи це її зайнятістю, а згодом передала йому дитячі речі. З січня 2012 року вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається він. Посилаючись на вищезазначене позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання сина, стягнутих на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.02.2012 року, звільнити від сплати заборгованості по аліментам з 01.01.2012 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені ним в позовній заяві, та додатково суду пояснив, що з січня 2012 року їх з відповідачкою неповнолітній син ОСОБА_3 став проживати разом з ним та його батьками. Дитина з того часу перебуває на його утриманні. Не заперечує, що мати відповідачки передавала для дитини одяг. У лютому 2012 року він був згоден на стягнення аліментів, бо тоді він з відповідачкою ще підтримував стосунки і мав надію, що вони будуть жити разом однією сім,єю. Оскільки дитина живе з ним та перебуває на його утриманні, він перестав платити аліменти взагалі в 2014 році, а до цього часу платив частково. Він не порушував питання про звільнення його від сплати аліментів раніше, бо мав надію зберегти сімю, що виявилось безрезультатним. Він просив відповідачку відкликати з ВДВС виконавчий лист, бо дитина живе з ним і він її утримує, але відповідачка відмовилась, сказала, що якщо присуджені аліменти, то він повинен їх платити. Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пославшись на те, що з 1 січня 2012 року дитина сторін постійно проживає з позивачем і перебуває на його утриманні, що є безумовною підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам із зазначеного часу та звільнення від сплати аліментів. Відповідачка в судове засідання не з,явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. В даній заяві відповідач також зазначила, що з січня 2015 року по теперішній час їх з позивачем син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно мешкає разом зі своїм батьком ОСОБА_1, оскільки у зв,язку з тяжкою вагітністю, народженням у неї іншої дитини в 2015 році, операціями та знаходженням її та її дитини на лікуванні, вона за станом здоров,я не має можливості приділяти достатньої уваги їх сину. Проте протягом всього часу вона приймає матеріальну участь в утриманні дитини. Таким чином, позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів визнає. Стосовно звільнення позивача від заборгованості по аліментам повідомляє наступне. В 2013 році Рубіжанським міським судом розглядалось кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_1, при розгляді якого позивач здійснив часткове погашення заборгованості по аліментам на її користь, чим підтвердив її фактичну наявність та той факт, що їх син мешкав саме з нею. Зазначене кримінальне провадження було закрите у зв,язку з її відмовою від обвинувачення, оскільки позивач надав їй обіцянку сплатити на її користь і залишок заборгованості в сумі 4,5 тис. грн. протягом шести місяців. Вона стверджує, що їх син до січня 2015 року мешкав з нею, знаходився на її утриманні, проте не заперечує проти звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на її користь за період, починаючи з дати набрання чинності ухвалою Рубіжанського міського суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 Представник відповідачки ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, не заперечувала, що на даний час дитина сторін проживає разом з батьком, але не з 01.01.2012 року, як зазначає позивач, а з 01.01.2015 року. Це сталося, оскільки після тяжких пологів відповідачка не має можливості за станом здоров,я здійснювати догляд та виховання їх спільної з позивачем дитини. З дитиною відповідачка спілкується, передає дитині речі. Не заперечує проти звільнення позивача від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості з 01.01.2015 року, в іншій частині заявлені вимоги не визнає. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_6В, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її рідним сином, з яким вони разом проживають в одній квартирі. Відповідачка є колишньою дружиною її сина. З 01.01.2012 року дитина сторін ОСОБА_1 постійно живе з її сином та з нею в одній квартирі. Вихованням та утриманням дитини займається позивач. Відповідачка з того часу жодного разу не порушувала питання щодо того, щоб дитина жила з нею. До 2012 року дитина жила то у матері, то у батька. У вересні 2012 року позивач оформив сина у дитсадок, до якого дитину водить то позивач, то вона. Мати відповідачки може купити дитині одяг, іграшки, а відповідачка віддає їх позивачу. Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивач є колишнім чоловіком її онуки ОСОБА_2 Неповнолітній ОСОБА_1, який є сином сторін, живе з батьком ОСОБА_1 З ОСОБА_2, яка живе окремо від позивача, дитина давно не живе. Їй відомо, що до дитсадку дитину оформив позивач, утримує і займається вихованням сина. З того часу як пішла до дитсадку дитина постійно живе з батьком. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, з яким проживає його неповнолітній син ОСОБА_1. Матір дитини ОСОБА_2 вона бачила дуже давно. Їй відомо, що ще до того часу як дитина пішла до дитячого садку, то постійно вже жила з позивачем та його батьками. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідом, у якого вона часто буває в гостях. Син позивача ОСОБА_3 змалечку живе в квартирі з позивачем та його батьками. Батько та бабуся водять дитину до дитячого садку. Вона постійно, майже кожен день бачить дитину в квартирі позивача, матір дитини багато років вже не бачила. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями180,181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з обставиною, що має істотне значення. Згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5) Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.02.2012 року по справі №2/1224/214/12 з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 28.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7) З довідки Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського МУЮ №17733 від 24.12.2015 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист №2-1366 від 03.02.2012 року, виданий Рубіжанським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3. Заборгованість за виконавчим листом станом на 24.12.2015 року складає 12516,55 грн. (а.с.54) В якості підстав для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання сина та заборгованості по аліментам позивач посилався на те, що дитина з 01.01.2012 року мешкає разом з ним. Основним предметом доказування по даній справі є місце проживання дитини, оскільки відповідно до ч. 2 ст.181 СК України обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідач та його представник погодились з доводами позивача щодо звільнення останнього від сплати аліментів, оскільки не заперечували, що неповнолітній син сторін на теперішній час проживає з позивачем. Спірним є питання щодо звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини, яка утворилась з 01.01.2012 року, оскільки відповідач заперечує проти того, що дитина з 01.01.2012 року по 01.01.2015 року проживала разом з позивачем. З акту, складеного 03.02.2015 р. за участі сусідів позивача, в тому числі ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були допитані судом в якості свідків, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.01.2012 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). З відповіді Комунальної установи охорони здоров,я «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради №01-26-07 від 27.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останнього року (зі слів дільничного педіатра) догляд за здоров,ям дитини здійснює батько та бабуся. Фактів звернення за медичною допомогою матері ОСОБА_2 в 2014-2015 р.р. не зафіксовано. (а.с.10) Відповідно до довідки Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №9 «Дельфін» Управління освіти Рубіжанської міської ради №4 від 16.01.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує зазначений заклад з 2012 року по теперішній час. До шкільного закладу приводять і забирають дитину батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6, які виховують хлопчика та приймають активну участь у вирішенні питань розвитку та виховання дитини. Мати хлопчика ОСОБА_2 за два роки в дошкільному закладі з,явилась тільки один раз. (а.с.11). Окрім того, допитана судом свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що неповнолітній син сторін проживає з позивачем з 01.01.2012 року, а свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суду пояснили, що ще до оформлення дитини до дитячого садку неповнолітній вже проживав разом з позивачем. Доводи відповідача щодо проживання дитини разом з нею за період з 01.01.2012 року по 01.01.2015 року жодними доказами не підтверджені і спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими позивачем. Таким чином, на підставі наведених вище доказів, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про те, що неповнолітній ОСОБА_1 дійсно починаючи з 01.01.2012 року і по теперішній час проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1, позивачем по справі. Стягнення аліментів з позивача за період проживання з ним дитини суперечить самому змісту аліментних зобов'язань, оскільки обов'язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуваних за рішенням Рубіжанського міського суду від 03.02.2012 року, та звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась починаючи з 01 січня 2012 року. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. Керуючись ст.ст.5-11, 60, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити. Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуваних за рішенням Рубіжанського міського суду від 03.02.2012 року. Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуваних за рішенням Рубіжанського міського суду від 03.02.2012 року, яка утворилась починаючи з 01 січня 2012 року. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко