Провадження №2/200/133/15
У Х В А Л А

31 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок ДТП, стягнення страхового відшкодування, закриття виконавчого провадження державним виконавцем та зняття обтяжень на все майно ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 200/10886/14-ц від 27 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, яким стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача шкоду спричинену в результаті ДТП в загальному розмірі 77 303 грн. 09 коп.

ОСОБА_1, звернулася до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду рівними частинами, щомісячно, періодом з дня постановлення відповідної ухвали судом по 10.10.2019 року у розмірі 1500,00 гривень. Свою заяву про розстрочку виконання вказаного судового рішення, заявник обґрунтував наявністю обставин, що ускладнюють виконання судового рішення: перебування на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, та низькою заробітною платою, які, на її думку, заслуговують на увагу.

Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали заяви, вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні питання про задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ст. 36 Закону України Про виконавче провадження відстрочки або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 є матір'ю трьох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Доказів таких обставин заявником не надано та виняткових обставин не виникло.

Судом встановлено, що розстрочка виконання рішення строком на 4 роки з оплатою щомісячно по 1500,00 грн. не може гарантувати сплату боргу відповідачем впродовж усього цього строку, оскільки, заявник сама і зазначає, що станом на дату направлення заяви про розстрочення виконання рішення суду рішення не виконувалось.

Вимога про закриття виконавчого провадження не підлягає задоволенню, оскільки статтею 49 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника,визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача; скасування рішення суду на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; визнання боржника банкрутом;фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Отже, перелік підстав за наявності яких виконавче провадження може бути закінченим є вичерпним і не передбачає можливість закриття виконавчого провадження у звязку з розстроченням виконання рішення суду.

У задоволенні вимоги про зняття обтяження з усього рухомого і не рухомого майна ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця, суд вважає за необхідне також відмовити заявнику зважаючи на наступне.

Арешт майна боржника було здійснено державним виконавцем в ході примусового виконання даного рішення суду та в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Накладений арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Ст.373 ЦПК України та ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено можливості зняття обтяження з рухомого та не рухомого майна у зв'язку з розстроченням виконання рішення суду.

Оскільки арешт державним виконавцем накладався виключно на майно боржника, що є забезпечення виконання рішення суду від 27.01.2015 року, тому у суду немає жодної підстави для скасування даного арешту, накладеного державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що заявник, якщо він вбачає в діях державного виконавця порушення положень ЗУ «Про виконавче провадження», він має право звернутись до суду із скаргою на дії державного виконавця в окремому провадженні з вимогами щодо закриття виконавчого провадження та зняття арешту з майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 60, 212, 217, 373 ЦПК України, ст.36, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія АСКА, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок ДТП, стягнення страхового відшкодування, закриття виконавчого провадження державним виконавцем та зняття обтяжень на все майно ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Дніпропетровська через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя

Бабушкінського районного

Суду м. Дніпропетровська Т.Ю. Єлісєєва

.