АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7175/ 15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2601/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 26 (І) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар : Петренко К.І.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_2 акціонерного товариства « Євраз ОСОБА_6» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), ОСОБА_2 акціонерного товариства « Євраз ОСОБА_6» ( надалі ПАТ «Євраз ОСОБА_6») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної при виконанні трудових обовязків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в шкідливих умовах на підприємствах відповідачів працював понад 13 років, з яких на ПАТ «Євраз «ОСОБА_6» - 2 роки 11 міс., на ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 10 років 6 міс. внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 17.06.2015 року первинно йому встановлена стійку втрату працездатності в розмірі 35 %. Вважає, що з вини підприємств, які не створили безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що тривалий час він переносить стійкий ниючий біль та обмеження обєму рухів в ліктьових, колінних суглобах, в шийному відділах хребта. Все це змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів, у звязку із чим він переносить моральні страждання. Просив суд стягнути на свою користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком» у відшкодування моральної шкоди 90000 грн., з ПАТ «Євраз ОСОБА_6»- 30000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року, в якому усунуто описку ухвалою від 12 листопада 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Євраз ОСОБА_6» на користь ОСОБА_4 3000 грн, з ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 12000грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб. Стягнуто на користь держави судові витрати з ПАТ „Євраз ОСОБА_6 121,80 грн., з ПАТ «Кривбасзалізрудком» 365,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Вважають, що позивачем не доведено факт страждання та спричинення йому моральної шкоди ПАТ «Кривбасзалізрудком». ОСОБА_6 не взято до уваги відсутність вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу, розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції, не вмотивований та є значно завищеним.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком» , тому в частині позовних вимог до ПАТ «Євраз «ОСОБА_6», судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

ОСОБА_6 встановлено та не заперечується сторонами, що згідно трудової книжки позивач ОСОБА_4 з 29.08.2002 року по 27.10.2004 рік працював на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз ОСОБА_6» підземним гірником, а з 01.11.2004 року по 18.06.2015 року працював гірничим робітником в підземних умовах на шахті « Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком». ( а.с. 10-14).

Висновком МСЕК від 17.06.2015 року первинно йому встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 35 %, у звязку із профзахворюванням по радикулопатії 25 % та 10% - хронічний бронхіт.(а.с.25).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 квітня 2015 року причиною професійного захворювання ОСОБА_4 стало перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Умови праці підземного гірника очисного забою за шкідливістю та важкістю праці відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості. (а.с. 16-18).

У Пункті 19 акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_4 впродовж 12 років 11 міс. в умовах впливу шкідливих виробничих факторів , конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання , встановити неможливо ( а.с.18).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у звязку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачами, з вини яких її заподіяно.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 квітня 2015 року, причиною професійного захворювання ОСОБА_4В

є робота впродовж 12 років 11 міс. в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, що виникло у звязку з порушенням керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, якою передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ Кривбасзалізрудком, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що позивач при прийомі на роботу був обізнаний про шкідливі умови праці на виробництві, а також відсутності вини відповідача, колегія суддів до уваги не приймає.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя ОСОБА_4, повязано з виконанням трудових обовязків виникло у позивача з 17 червня 2015 року, тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності (а.с.25), питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», а не відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», норми якого є спеціальними.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці позивачем не знімають з відповідача обовязку забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, що передбачено ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ Кривбасзалізрудком щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, та її не доведення позивачем, оскільки факт заподіяння такої шкоди у звязку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач час від часу змушений проходити курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_4, який згідно висновку МСЕК становить 35 %, з урахуванням конкретних обставин по справі, термін праці позивача на підприємстві відповідача, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, необхідності проходити періодично медичні обстеження та лікування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М.Грищенко

Судді : Л.А. Братіщева

ОСОБА_7