Справа № 536/2246/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві позивач вказував, що 03 грудня 1998 року вінуклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2, у Виконавчому комітеті Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

За час перебування з ОСОБА_2 в шлюбі, їх сімейні відносини поступово тільки погіршувалися, а спільне життя не склалось. Постійні непорозуміння та сварки, що виникали між ними, унеможливили нормальну моральну атмосферу сім'ї, яка має будуватися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, наслідком чого є негативний вплив на нього та відповідача.

Шлюбні відносини між ними припинились в 2005 році. З цього часу вони проживають окремо, відповідач ОСОБА_2 з вказаного часу проживає в іншому помешканні, відповідно вони не ведуть спільне господарство, в кожного з них окремий сімейний бюджет. Спілкування між ними виникає в разі нагальної потреби, та не відчувають один до одного ні любові, ні поваги, знайти порозуміння вони не можуть, тому позивач глибоко переконаний, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини немає.

Примирення між ним та відповідачем, задля збереження сім'ї та продовження шлюбних відносин - є неможливим.

Також, позивачем ОСОБА_1 надано довідку №901 від 08.10.15 року виконавчого комітету Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, згідно якої, позивач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, проживає один.

Спільних дітей та майна вони не мають. Відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб, тому позивач змушений наполягати на розірванні шлюбу в судовому порядку.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, який зареєстровано між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 03 грудня 1998 року, виконавчим комітетом Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 8.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення. На адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Письмово про причини неявки суд не повідомила, заяв про слухання справи за її відсутності суду не направляла.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, 03 грудня 1998 рокууклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2, у Виконавчому комітеті Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області від 08 жовтня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 8.

За час перебування з ОСОБА_2 в шлюбі, їх сімейні відносини поступово тільки погіршувалися, а спільне життя не склалось. Постійні непорозуміння та сварки, що виникали між ними, унеможливили нормальну моральну атмосферу сім'ї, яка має будуватися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, наслідком чого є негативний вплив на нього та відповідача.

Шлюбні відносини між ними припинились в 2005 році. З цього часу вони проживають окремо. Відповідач ОСОБА_2 з вказаного часу проживає в іншому помешканні, відповідно вони не ведуть спільне господарство, в кожного з них окремий сімейний бюджет. Спілкування між ними виникає в разі нагальної потреби, та не відчувають один до одного ні любові, ні поваги, знайти порозуміння вони не можуть, тому позивач глибоко переконаний, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини немає. На підтвердження факту проживання окремо, позивачем надано довідку №901 виконавчого комітету Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, від 08.10.15 року, згідно якої, позивач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, проживає один.

Примирення між ним та відповідачем, задля збереження сім'ї та продовження шлюбних відносин - є неможливим.Спільних дітей та майна вони не мають.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги обставини викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 14, 57 -59, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 03 грудня 1998 року, виконавчим комітетом Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 8 - розірвати

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О. О. Колотієвський