Справа № 415/4075/15-ц
Провадження № 2/415/2495/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

при секретарі - Нескородовій Г.А.,

за участю прокурора - Зикова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Лисичанської міської ради в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьки з донькою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Батьки піклуються про дітей, створюють умови проживання, розвитку, навчання. ОСОБА_4 закінчила 8 клас, ОСОБА_2 - 4 клас Лисичанської ОСОБА_6 ступенів № 6. Малолітня дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з народження мешкає з бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2. Квартира однокімнатна з індивідуальним опаленням, підключені газ і вода. У дівчинки є ліжко, робоче місце для виконання домашніх завдань. ОСОБА_1 закінчила 6 клас Лисичанської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 25. Педагогічна характеристика, яка надана адміністрацією школи показує, що ОСОБА_1 навчається в цій школі з 1 класу, має середній рівень знань, активно бере участь у громадських справах, авторитетом в класі не користується, але прагне спілкуватися з однокласниками, допомагає друзям, коли її просять, щиро співчуває іншим, якщо не надто заглиблена у власні думки. Дівчина відвідує школу мистецтв, бере участь у художній самодіяльності, танцює. Займається вихованням дівчини бабуся, вона завжди підтримує зв'язок з класним керівником. Мати до школи не приходить, не відвідує батьківські збори. З 02.04.2015 року дитина влаштована в Комунальний заклад «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації» у зв'язку з тим, що бабуся ОСОБА_7 не має коштів утримувати онуку, так як отримує пенсію 1050 грн., а батьки не допомагають матеріально утримувати доньку. ОСОБА_1 дорослішає, вона хоче мати мобільний телефон, виглядати красиво, не гірше ніж однокласники, що призводить до крадіжок грошей у бабусі, конфліктів між ними. Бабуся намагається впливати на поведінку ОСОБА_1, але ОСОБА_8 не користується у неї авторитетом. Батьки у вихованні доньки участі не приймають, бабусі в цьому питанні не допомагають. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самоухилилися від виконання батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_1, не виявляють до неї щонайменшої батьківської турботи.

На підставі викладеного просили суд, позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітню дитину передати під опіку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до призначення опікуна над нею. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь тієї особи або установи, де буде виховуватися його донька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/8 всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь тієї особи або установи, де буде виховуватися її донька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/8 всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала., проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги .визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Прокурор Зиков О.В. в судовому засіданні просив позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3, батьківських прав у відношенні їх малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на аліменти на її утримання розмірі 1/8 частини всіх видів їх доходів щомісячно, з кожного відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, суд дійшов висновку, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 11 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що зроблено актовий запис № 611. Батько дитини записаний - ОСОБА_2. Матір'ю - ОСОБА_3.

Згідно з довідкою від 02.04.2015 року № 92, виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те що вона дійсно навчається в Лисичанській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів № 25 у 6-му класі.

Згідно з характеристикою учениці ІНФОРМАЦІЯ_9, дівчинка має середній рівень навчальних досягнень. Як правило, не виявляє зацікавленості в опануванні новими знаннями. Активно бере участь у всіх громадських справах. Не рахуючись з власним часом. Часто не звертає увагу на зовнішній вигляд, стан книг, речей, не береже громадське майно, навіть псує його. Часто каже неправду заради власної вигоди. ОСОБА_1 щиро співчуває іншим. Якщо не надто заглиблена у власні думки. Буває неввічлива та нетактовна. ОСОБА_1 в класі авторитетом не користується, але прагне спілкуватись з однокласниками. Допомагає товаришам, коли її просять. Дівчинка відвідує школу мистецтв, бере участь у художній самодіяльності, танцює. Займається вихованням дівчинки бабуся. ОСОБА_7. Вона завжди підтримує зв'язок з класним керівником. Мати ОСОБА_3 не приділяє належної уваги вихованню доньки.

Згідно з характеристикою родини учениці ІНФОРМАЦІЯ_9, склад сім'ї: мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, не працює, батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, працює на ВП «Шахта Новодружеська», сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, навчається у 8 класі Лисичанської ЗОШ І-ІІ ступенів № 6, брат - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, навчається у 4 класі Лисичанської ЗОШ І-ІІ ступенів № 6. Родина мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Дівчинка мешкає з бабусею ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_1 мешкає з бабусею в однокімнатній квартирі на 3 поверсі. Опалення індивідуальне, підключений газ, вода. Дівчинка має робоче місце для виконання домашніх завдань. Живуть на пенсію бабусі - 1050 грн. Вихованням дівчинки знаходиться бабуся. Мати ОСОБА_3 не приділяє належної уваги вихованню доньки.

Згідно з довідкою № 693 від 14.04.2015 року, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Згідно з клопотанням від 02.04.2015 року № 92, адміністрація Лисичанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 25 клопоче про влаштування ОСОБА_1 у лисичанський центр соціально - психологічної реабілітації для дітей, в зв'язку з ситуацією яка склалась у сім'ї (бабуся не може у повній мірі забезпечити дівчинку усім необхідним.

Згідно з пояснювальною запискою класного керівника ОСОБА_14, ОСОБА_1 з народження проживає з бабусею ОСОБА_7, яка забезпечує усім необхідним матеріально - житлові умови. Бабуся приймає участь в учбово - виховному процесі. Мати, ОСОБА_3, в вихованні дитини участі не приймає. Батьківські збори не відвідувала, успіхами ОСОБА_1 не цікавиться.

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов від 31.03.2015 року, встановлено, що є місце для виконання домашніх завдань, шкільні приналежності, одяг. Іноді виникають розбіжності взаєморозумінні між бабусею та ОСОБА_1. Бабуся створила умови для проживання, навчання та дозвілля (відвідування гуртків та ДШМ) дитини. На момент відвідування, стало відомо, що виникли матеріальні труднощі з подальшого забезпечення усім необхідним ОСОБА_1.

Згідно з актом первинного обстеження умов проживання дитини від 02.04.2015 року, ОСОБА_1, проживала у своєї бабусі з народження. Батьки не уділяють уваги до розвитку дитини. Вихованням та утриманням займається бабуся ОСОБА_7. Дівчинка визначена до Комунальної установи «Лисичанський центр соціально - психологічної реабілітації дітей».

Згідно з пояснювальною від 17.06.2015 року, ОСОБА_7 пояснила, що після зняття опіки від 27.08.2010 року, рішенням виконкому Лисичанської міської ради, дівчинка не виявила бажання проживати з батьками, з причин того, що з дитинства не відчуває батьківського тепла та піклування від батька та матері. Протягом семи років вони не приділяли потрібної уваги дитині. З 2010 року дівчинка спілкувалась з сестрою ОСОБА_4 та братом ОСОБА_2, інколи приходила до них у гості. Батька називала - тато ОСОБА_2, а мати - тітка ОСОБА_3. Це негативно вплинуло на відносини з біологічною матір'ю. Матеріальної допомоги з боку батьків дівчинка не отримувала, дівчинка прописана разом з бабусею, хоча мати з дітьми прописана зав іншою адресою. Коли бабуся зверталась за допомогою з питання виховання, то проводились бесіди, як батьком так і матір'ю. Але цього вистачало не надовго. Мати взагалі відмовилась спілкуватись з дівчинкою, а дітям заборонила дружити з дівчинкою, в зв'язку з тим, що дівчинка негативно впливає на її дітей. Дівчинка ображалась на батьків, за те, що вони не приділяють їй достатньої уваги та не допомагають матеріально. Пенсія бабусі не дозволяє утримувати дівчинку належним чином, хоча дитина користувалась телефоном та купленим бабусею планшетом. Катерині хотілось мати власний телефон, тому що у сестри та брата були мобільні телефони. Тому дівчинка взяла без дозволу гроші та придбала собі телефон.

Згідно з листом № 412 від 16.06.2015 року, адміністрація Лисичанського центру соціально - психологічної реабілітації дітей, повідомляє, що з 02.04.2015 року ОСОБА_1 знаходиться у центрі.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 1612/01-16 від 02.07.2015 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її соціального захисту, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, по відношенню до їх малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю ухилились від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню. Так суд вважає за доцільне стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно з кожного відповідача до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 СК України, орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

В позовній заяві присутня вимога щодо передачі під опіку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради дитини до призначення над нею опікуна, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне малолітню ОСОБА_1 передати під опіку Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до призначення опікуна над нею.

Відповідно до п. 14) ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 487 гривні 20 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208-210, 212-215, 367 ЦПК України, 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, рішення у справі «Олссон проти Швеції»(Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), рішення у справі «Йогансен проти Норвегії»(Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167, 181-183, 191 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Олександровськ, Артемівського району Луганської області, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку м. Новодружеськ Луганської області, батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Малолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати під опіку Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до призначення опікуна над нею.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого на ВП «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 07 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Новодружеськ Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не працюючої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 07 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в рівних долях по 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок з кожного відповідача.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА