Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (далі -ПАТ «Дніпрогаз») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 1 січня 2012 року по 12 травня 2014 року у розмірі 11 600 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1, відповідно до укладеного договору про надання населенню послуг з газопостачання від 4 грудня 2013 року, особовий рахунок № НОМЕР_1, були надані послуги з газопостачання за її місцем проживання. Проте, відповідач плату за отримані послуги своєчасно та в повному обсязі не вносила, внаслідок чого у неї станом на 12 травня 2014 року виник борг у розмірі 11 600 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» борг за надані послуги з газопостачання за період з 1 січня 2012 року по 12 травня 2014 року у розмірі 11 600 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ «Дніпрогаз», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що розрахунок, яким встановлено перевищення ОСОБА_1 обсягу норм споживання газу, було зроблено без врахування того, що була відсутня вина відповідача, оскільки за ініціативою ПАТ «Дніпрогаз» у неї було знято газовий лічильник і протягом тривалого часу не встановлювався інший лічильник.

Проте погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до ст. ст. 6, 526, 626 - 631 ЦК України укладений договір є обов᾽язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов᾽язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року(далі - Правила).

Відповідно до п. 4 Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Згідно п. 6 Правил газопостачання припиняється у разі порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

Судом установлено, що 6 грудня 2013 року між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, на підставі якого було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Відповідачем, всупереч умов вказаного договору про надання послуг з газопостачання та вищенаведеним вимогам матеріального закону, порушувався порядок та строки оплати у період з 1 січня 2012 року по 12 травня 2015 року у розмірі 11 600 грн, яка складається за такі календарні періоди: 83 грн 17 коп. - заборгованість за період споживання відповідачем природного газу протягом календарного 2012 року; 10 090 грн 27 коп. - за період споживання газу протягом календарного 2013 року, 1 510 грн 58 коп. - за період споживання газу з 1 січня 2014 року по 12 травня 2014 року, а всього 11 600 грн 85 коп.

Відповідно до вимог п. 3.2.3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, що затверджено Наказом Міністерства палива та енергетики України 27 грудня 2005 року № 619 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2006 року за № 53/11927) за наявності акта про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов'язана протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості від дати реєстрації заяви або акта про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу.

Як зазначено в акті експертизи лічильника газу від 13 червня 2013 року № 428 було виявлено: у лічильнику пломби не відповідають вимогам заводу-виробника, відсутні відбитки з тильного боку, форма лицьової поверхні не відповідає заводській, лічильник не придатний до подальшої експлуатації.

Відповідно до вимог п. 23. Правил відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач.

Відповідно до п. 2.2 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній організації внаслідок порушення споживачами природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання в разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб або дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавалися послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж 6 місяців.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, належним чином перевіривши доводи і заперечення сторін та надані ними докази, врахував, що порушення, виявлені у лічильнику, який був установлений у споживача ОСОБА_1, в даному випадку мають прямий причинний зв'язок з діями відповідача, яка всупереч вимогам, зазначеним у п. 23 Правил надання населенню послуг з газопостачання, не забезпечила цілість встановлених у неї, як споживача, лічильника газу та пломб на ньому, та дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення шкоди з відповідача, яка була завдана позивачу у зв'язку з неналежним виконанням умов договору та вчасної оплати наданих ним послуг.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст. 212 ЦПК України, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, вищезазначених вимог закону до уваги не взяв, належним чином доводів сторін не перевірив, на підставі тих же доказів, що досліджував і оцінював районний суд, дійшов протилежного висновку, переоцінив докази, не вказавши, які норми порушив суд першої інстанції, даючи іншу оцінку доказам.

Таким чином, апеляційний суд, безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, припустився помилки у застосуванні матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 336, ст. 339, п. 4 ч. 1 ст. 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко