АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015р. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно,

встановила:

у листопаді 2013р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на транспортний засіб марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1, за набувальною давністю.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 18 квітня 2008р. між ним та відповідачем, з приводу придбання автомобіля, та визнати за ним право власності на автомобіль.

Рішенням суду від 24 грудня 2013р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014р., позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014р. рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 23 вересня 2015р. позов залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати, ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач посилається на те, що судом не були досліджені обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про перенесення судового засідання на один місяць у зв'язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Дослідивши наданий позивачем медичний документ, колегією суддів встановлено, що стаціонарне лікування позивача було закінчено 21 грудня 2015р., тому причини неявки позивача у судове засідання колегією суддів визнані неповажними і відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела апеляційний розгляд у відсутність позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи,

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/16021/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
який заперечував проти апеляційної скарги, разом з тим, просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи

- 2 -

апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не з'явився у судові засідання 10 липня 2015 року та 23 вересня 2015р., причини неявки не повідомив і не подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, так як вони не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно норм чинного процесуального права, належним повідомленням сторони про день та час розгляду судової справи, є дотримання вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Частиною 1 статті 74 ЦПК України визначено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд справи призначався судом неодноразово, позивач жодного разу у судове засідання не з'явився, направляючи суду заяви про перенесення судового розгляду, що, на думку колегії суддів, є зловживанням процесуальними права.

Разом з тим, згідно довідки секретаря судового засідання, судове засідання 10 липня 2015р. не відбулося, у зв'язку із хворобою судді, а відтак, суд не мав законних підстав ототожнювати неявку позивача у суд 10 липня 2015р. з неявкою позивача у судове засідання.

Розгляд справи було призначено на 23 вересня 2015р., у зв'язку із чим позивачу 10 липня 2015р. була направлена судова повістка-повідомлення, яка вручена позивачу не була та повернулася до суду за закінченням терміну зберігання (с.с.182), що відповідно до положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України не вважається належним повідомленням сторони.

Таким чином, на день постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, суд не мав доказів належного повідомлення позивача про день та час проведення судового засідання 23 вересня 2015 року, а відтак судом безпідставно зроблено висновок про повторну неявку позивача у судове засідання, а також про належне його повідомлення про день та час судового засідання.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, судова колегія скасовує ухвалу суду, а матеріали цивільної справи повертає до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги позивача та представника третьої особи про ухвалення апеляційним судом рішення по суті позовних вимог, не ґрунтуються на нормах процесуального права, зокрема, ст. 311 ЦПК України, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015р. скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно повернути до Солом'янського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному

- 3 -

порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: