Справа №295/3295/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Чішман Л.М.,

з участю секретаря Савіної Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства Українська охоронно-страхова компанія про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.02.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів завдану їй матеріальну шкоду у сумі 58679,02 грн. та судові витрати. При цьому зазначає, що 18.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія автомобіля Skoda Octavia д.н.з. АМ 7676 ОСОБА_3 було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1. Позивач зверталася до ПАТ Українська охоронно-страхова компанія з заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте страхова компанія відмовила в проведенні виплати штрахового відшкодування посилаючись на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди договір страхування було укладено з попереднім власником автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_4 та в зв"язку з зміною власника застрахованого транспортного засобу поліс цивільно-правової відповідальності припинив свою дію.

Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2В та представник ПАТ Українська охоронно-страхова компанія у судове засідання 12.11.2015 року та 14.12.2015 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 (№ кузова TMBZZZ1U4W2040534), який знаходився під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_1, яким керувала позивач. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали пошкодження. Автомобіль марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу з 24.05.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АМС № 054973, виданим Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирський області.

Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля НОМЕР_2 - відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копією постанови Богунського районного суду міста Житомира від 18.07.2013 року, яка набрала законної сили. Таким чином, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає.

Загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала (ст. 1167 ЦК України).

Згідно положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Як розяснено в п. 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 62 від 21.06.2013 року (а.с. 6-8), матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_1 в результаті пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, складає 58679,02 грн.

26.07.2012 року між ОСОБА_4 як попереднім власником автомобіля марки «SKODA Octavia» та ПАТ Українська охоронно-страхова компанія укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АВ/4952583, за умовами якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4, № кузова TMBZZZ1U4W2040534. Строк дії договору по 26 липня 2013 року. Ліміт відповідальності страховика за заподіяння матеріальної шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_4, № кузова TMBZZZ1U4W2040534 визначений в сумі 50000,00 грн.

31 січня 2013 року власник застрахованого автомобіля «SKODA Octavia» змінився, автомобіль марки «SKODA Octavia» зареєстрований за ОСОБА_2 та має державний номерний знак НОМЕР_5.

Отже, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 18.06.2013 року за участю автомобіля марки Skoda Octavia (№ кузова TMBZZZ1U4W2040534) вже відбулася зміна власника забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пункт 19.2 статті 19 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (яка діяла на момент укладення договору страхування) передбачається, що якщо забезпечений транспортний засіб відчужується і власник не подав заяву про припинення договору страхування, договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу.

5 липня 2012 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключено із статті 19 Закону пункт 19.2, натомість внесено нову статтю 20-1, в якій зазначено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Проте за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України. Суд, розглядаючи справу, враховуючи висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладені в ухвалі від 09.09.2015 року по даній справі, зі змісту якої зміни до Закону набули чинності через три місяці з дня опублікування Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 5 липня 2012 року, тобто до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція Закону, яка діяла на час укладення договору страхування, за таких обставин суд приходить до висновку про те, що договір страхування припинив свою дію з моменту відчуження автомобіля марки «SKODA Octavia» та не діяв на час дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до винсновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ПАТ Українська охоронно-страхова компанія».

Судом встановлена протиправність дій та вина відповідача ОСОБА_2 в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний звязок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача, а тому суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 58679,02 грн. на відшкодування шкоди.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 586,079 грн.

Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 154, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58679,02 грн (пятдесят вісім тисяч шістсот сімдесят девять гривень дві копійки) та 586,79 грн. судового збору, а всього 59 265,81 грн. (пятдесят дев"ять тисяч двісті шістдесят п"ять гривень вісімдесят одна копійка).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман