Справа № 303/7283/15-ц
Номер стат. звіту 52
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління», ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради про стягнення моральної шкоди та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління», ОСОБА_3 комітету ОСОБА_4 міської ради про стягнення моральної шкоди та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Позов мотивує тим, що згідно наказу №29-к від 05.09.2003 року його було прийнято на роботу на посаду директора комунального підприємства «Міська служба пасажирських перевезень». Відповідно до розпорядження ОСОБА_2 міського голови від 11.09.2012 року за №43, позивача було звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки. 17.09.2012 року ним до ОСОБА_2 міської ради було подано заяву, в якій зазначено, що останній попрацював на підприємстві до 11.09.2012 року і після звільнення з ним не було проведено розрахунок заборгованості по заробітній платі. Також у заяві зазначив, що заборгованість по заробітній платі з 01.06.2012 року по 11.09.2012 року становить 7 788,41 гривень, яку просив виплатити згідно ст. 116 КЗпП України. Однак, 10.10.2012 року його було повідомлено, що питання, порушене у заяві, не відноситься до компетенції ОСОБА_2 міської ради. 14.05.2014 року позивач звернувся до директора ММКП «Ремонтно-будівельне управління» з проханням надати довідку про розрахунок з ним при звільненні його з роботи, на що йому була видана довідка про його доходи за січень-травень 2012 року та письмова відповідь. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.2015 року з ММКП «Ремонтно-будівельне управління» на користь позивача ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 7 323,22 гривень. Також позивач вказує на те, що у звязку з неодноразовим порушенням відповідачем виплати йому заробітної плати, у звязку з чим він змушений позичати кошти у знайомих, родичів для свого проживання та оплати кредиту, тощо. Вказані кошти у відповідності до рішення суду ще не повернуті. Крім того, позивач був змушений зявлятися до місцевого, апеляційного суду на судові засідання, на що були витрачені значні кошти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задоволити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ММКП «Ремонтно-будівельне управління» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте подав заперечення на позовну заяву, в якоу просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не надав жодних доказів на обгрунтування своїх позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 комітету ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року, яке залишено без змін згідно із ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року, з ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 7 323,22 гривень, яка виникла за період з 01 червня 2012 року по 11.09.2012 року (день звільнення позивача з посади директора ММКП «Ремонтно-будівельне управління») (а.с.5-6, 7-8).

Вказана заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу після набрання законної сили вищевказаним рішенням Мукачівського міськрайонного суду, тобто після 15 жовтня 2015 року. Вказана обставина не спростована відповідачами по справі.

Відповідно до ст. 47 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати робітнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у терміни, передбачені в статті ст. 116 Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем ММКП «Ремонтно-будівельне управління» було порушено строки виплати заробітної плати, передбачені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Позивач на підтвердження розміру компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати подав суду розрахунок такої компенсації станом по вересень 2015 року на загальну суму 5 696,75 гривень (а.с. 4).

Відповідач ММКП «Ремонтно-будівельне управління», заперечуючи проти позовних вимог, не надав суду доказів, що спростовують доводи позивача щодо розміру такої компенсації.

За таких обставин позов в частині стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 5 696,75 гривень підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача ММКП «Ремонтно-будівельне управління» моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, то суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом встановлено, що діями відповідача ММКП «Ремонтно-будівельне управління» щодо несвоєчасної виплати заробітної плати було порушено законні права позивача, внаслідок чого йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у настанні негативних наслідків, оскільки позивача було позбавлено гарантованого Констицією України права на своєчасне одержання винагороди за працю, для відновлення та захисту якого він змушений звернутися до суду.

Однак, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодування, суд враховує принцип розумності та справедливості та вважає, що з відповідача ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтнобудівельне управління» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути завдану йому моральну шкоду у розмірі 3 000 гривень.

Вимоги до відповідача ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради позивачем не заявлялися.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ММКП «Ремонтно-будівельне управління» на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 115,116,117,232,233,237-1 КЗпП України, ст.ст. 3,10,11,60,61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтнобудівельне управління» на користь позивача ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 5 696,75 гривень (п'ять тисяч шістсот дев'яносто шість гривень сімдесят п'ять копійок).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтнобудівельне управління» на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ремонтнобудівельне управління» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 гривень (чотиристо вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В.Гутій