23 грудня 2015 року . Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Чередник В.Є.
при секретарі Недосєкіній В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -
У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми , який було уточнено в ході судового розгляду,в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого завдатку в розмірі 9 000 доларів США, моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень та суму сплаченого нею судового збору в розмірі 1 440 гривень.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що 13.08.2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, в інтересах якого на підставі довіреності від 07.08.2013 р. посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 2455, діяла ОСОБА_4 було укладено попередній договір, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстровий № 3618., відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання в строк до 01.11.2013 р. укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою : м. Харків, вул. Барнаульська ,15, а також позивачем було передано завдаток в сумі 72 000 гривень, які отримала ОСОБА_4 для ОСОБА_2
Строк укладання основного договору договору купівлі-продажу був визначений до 01.11.2013 р., але до теперішнього часу він не укладений, від виконання своїх зобовязань відповідач ухиляється, у звязку із чим позивачу завдана моральна шкода, оскільки останньою понесені значні моральні страждання та переживання,порушений її повсякденний побут,остання вимушена звертатись до юридичних організацій та суду за захистом своїх прав,до теперішнього часу так і не придбала житло на яке розраховувала та позбавлена це зробити,оскільки кошти знаходяться у відповідача, а повернути їх в добровільному порядку останній також відмовляється, а тому оцінює моральну шкоду у суму 5 000 гривень.
Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності ,уточнені позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку- шляхом направлення судової повістки, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, в інтересах якого на підставі довіреності від 07.08.2013 р. посвідченої приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 2455, діяла ОСОБА_4 було укладено попередній договір, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстровий № 3618 (а.с. 7)
Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Так як, за умовами попереднього договору, укладеного між сторонами 13.08.2013 року основний договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено не було, то попередній договір припинив свою дію.
Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті 635 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що основний договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями між сторонами по справі укладений не був через ухилення від його укладання продавця ОСОБА_2.
Проте, згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобовязання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала.
Ця позиція правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 13.02.2013р. у справі №6-176цс12 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.
Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.
Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Завдаток одночасно є доказом самого факту існування зобовязання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобовязання.
З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобовязання.
Як було встановлено судом, попередній договір, укладений сторонами 13 серпня 2013 року є припиненим.
Отже, суд приходить до висновку, що оскільки попередній договір є припиненим, основний договір купівлі-продажу сторони не укладали, а тому одержані ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 9 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 р. складає 208 260,00 грн., є не завдатком, а авансом, який у будь-якому разі підлягає поверненню позивачу в розмірі сплаченої суми.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за попереднім договором не виконав, основний договір укладено між позивачем та відповідачем не було, чим порушив свої зобов'язання, в зв'язку з чим, позивачу була завдана моральна шкода, а саме останньою понесені значні моральні страждання та переживання, порушений її повсякденний побут, до теперішнього часу вона так і не придбала житло на яке розраховувала та позбавлена це зробити, оскільки необхідні для цього кошти знаходяться у відповідача та останній не повертає їх у добровільному порядку, а тому , суд вважає заявлені позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22,23,509,526,571,610,611,612,1166 ЦК України, ст. ст. 4,10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (13.12.1993, ІПН НОМЕР_2) грошові кошти у розмірі 208 260,00(двісті вісім тисяч двісті шістдесят) гривень, що є еквівалентом 9 000 (девять тисяч) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (13.12.1993, ІПН НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (13.12.1993, ІПН НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 440 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя