ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1539/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/1539/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

Обставини справи:

06.11.2015 ОСОБА_3 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття на її користь, починаючи з дня предявлення позову. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з Відповідачем у шлюбі, однак з 23.08.2015 проживають окремо. Син проживає разом з нею. Утримання та виховання потребують значних матеріальних витрат, які вона не в змозі самостійно здійснювати. Окрім цього, дитина часто хворіє, що потребує додаткових коштів. Відповідач є працездатним, разом з батьками займається сільським господарством. Однак допомогу надає не регулярно та в недостатньому розмірі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 25% від свого заробітку.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2014.

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 204, в графі "Батьки" записані батько Відповідач, мати Позивач.

Як вказала Позивач, дитина часто хворіє та потребує додаткового часу та засобів на утримання. Вона перебуває у декретній відпустці.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Встановлено, що Відповідач отримує пенсію по інвалідності, стан здоровя та матеріальне становище дають йому можливість утримувати свого неповнолітнього сина. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Суд зазначає, що наявність ІІІ групи інвалідності, само по собі не є підставою для звільнення від обовязку утримувати дитину. Відповідачем не надано доказів, щодо наявності протипоказань для працевлаштування. Окрім цього суд враховує, що призначення групи інвалідності відбулося, ще до укладення шлюбу та народження дитини.

Доказів наявності підстав, які б перешкоджали утримувати дитину, Відповідачем в силу статей 10 та 60 ЦПК України суду не надано.

За таких обставин, враховуючи позицію відповідача щодо можливості утримувати дитину, суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, на користь Позивачки починаючи з дати предявлення позову.

Оскільки позов задоволено, судові витрати згідно положень ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2), починаючи з 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 15.12.2015.

Суддя ОСОБА_5