Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2341/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08 грудня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті дядька ОСОБА_3, померлого 23 лютого 2015 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилається на те, що 23 лютого 2015 року після смерті дядька ОСОБА_3, відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,19 га, вартістю 39669,87 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Лисогірської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049389, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я померлого; житлового будинку з господарськими будівлями №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області вартістю 2092 грн.. На час відкриття спадщини спадкоємцями за заповітом була вона та відповідач по справі ОСОБА_2. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки між нею і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні. Крім того, були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Добровільно вирішити спір не вдалося. Ця обставина і змусила її звернутися до суду. Просить поділити спадщину таким чином: виділити їй і визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області вартістю 2092 грн., що належав ОСОБА_3, померлому 23 лютого 2015 року; виділити ОСОБА_2 і визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,19 га, вартістю 39669,87 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049389, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я померлого 23 лютого 2015 року ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом установлено наступне.

23 лютого 2015 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №405585, видане 24 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області).

Відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,19 га, вартістю 39669,87 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Лисогірської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049389, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я померлого (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №049389, виданий 16 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією); житлового будинку з господарськими будівлями №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області вартістю 2092 грн.(технічний паспорт на житловий будинок №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка).

Спадкоємцями за заповітом стали племінники спадкодавця: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (заповіт від 12 липня 2011 року, зареєстрований в реєстрі по Лисогірській сільській раді за №51, згідно якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідав в рівних долях все своє майно ОСОБА_1 і ОСОБА_2).

Згідно дослідженої в судовому засіданні відповіді нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1392/02-14 від 08 грудня 2015 року ОСОБА_1, видати свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 не є можливим, оскільки не надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, а також спірними питаннями, які виникли між спадкоємцями.

Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справа про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку №32 технічного стану житлового будинку по вулиці Белінського,8 в с. Лисогірка, Кодимського району, складеного комунальним підприємством «Одесаоблпроект» 18 вересня 2015 року, зазначений житловий будинок знаходиться в добротному стані, побудований в межах будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил і може експлуатуватись за призначенням.

Відтак, судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними.

Отже, суд прийшов до висновку виділити ОСОБА_1 у власність житловий будинок з господарськими будівлями №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області вартістю 2092 грн., що належав ОСОБА_3, померлому 23 лютого 2015 року; виділити ОСОБА_2 і визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,19 га, вартістю 39669,87 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049389, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я померлого 23 лютого 2015 року ОСОБА_3.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,213-215, 218, 197 ч.2 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього задовольнити в повному обсязі.

Виділити ОСОБА_1 у власність житловий будинок з господарськими будівлями №8 по вулиці Белінського в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області вартістю 2092 грн., що належав ОСОБА_3, померлому 23 лютого 2015 року; виділити ОСОБА_2 і визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,19 га, вартістю 39669,87 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049389, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я померлого 23 лютого 2015 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. ГУРА