Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, Чугуївська районна рада, про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування реєстрації державного акта на землю, повернення земельної ділянки в придатному для використання стані, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом, який уточнив під час розгляду справи, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, Чугуївська районна рада, про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування реєстрації державного акта на землю, повернення земельної ділянки в придатному для використання стані.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у червні 2013 року Чугуївською міжрайонною прокуратурою Харківської області була проведена перевірка щодо додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства при наданні земельних ділянок водного фонду та лісогосподарського призначення, а також щодо цільового використання та охорони цих земель. В результаті цієї перевірки було встановлено, що на земельну ділянку, яка розташована на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, 04 вересня 1996 року було видано державний акт на право власності на землю від 04 вересня 1996 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, виданого на ім'я ОСОБА_3 для ведення особистого підсобного господарства. Вказував, що в акті зазначено, що він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області за № 8/16 від 06 лютого 1996 року, однак за даними Есхарівської селищної ради відповідне рішення про надання ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки не розглядалося та не приймалося.

Крім того, вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення, яка розташована в прибережній захисній смузі річки Сіверський Донець, і відповідно до матеріалів лісовпорядкування постійним користувачем цієї земельної ділянки є ДП «Чугуєво-Бабачанське лісове господарство», яке не надавало свого погодження на тимчасове користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, а відповідно до ст. 4 ЗК України в редакції від 18 грудня 1990 року, не може бути передана в приватну власність.

Посилаючись на викладене, прокурор вказував, що державний акт на землю ОСОБА_3 видано всупереч вимогам ст. ст. 4, 6, 11, 17, 56, 76, 77, 100 ЗК України (в редакції 1990 року), який діяв на час виникнення правовідносин. Вважав, що державний акт має бути визнаний недійсним, а державну реєстрацію слід скасувати.

Зазначав, що оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 21 грудня 2010 року ОСОБА_3 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_4, тобто договір порушує публічний порядок, є нікчемним, а тому, відповідно до положень ст. 388 ЦК України вказана спірна ділянка підлягає витребовуванню у добросовісного набувача ОСОБА_4 в належному для використання стані.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 04 вересня 1996 року на право власності на земельну ділянку площею 0,60 га виданий на ім'я ОСОБА_3 для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, скасовано запис про його державну реєстрацію.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 0,60 га державі в особі органу, який уповноважений розпоряджатися вказаною земельною ділянкою у придатному для використання стані.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та встановивши, що незаконність вибуття земельної ділянки із державної власності та визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка первинному власником у встановленому законом порядку не надавалася, спірні земельні ділянки належать до земель водного фонду та знаходяться в межах прибережної захисної смуги і згідно зі ст. ст. 60, 61 ЗК України не могли надаватися для зазначеного в державних актах цільового призначення, у зв'язку з чим, обгрунтовано дійшов висноку щодо витребовування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко