Провадження № 2/537/939/2015
Справа № 537/2833/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.12.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., при секретарі Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Кременчука в інтересах особи похилого віку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, за участі третіх осіб: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, ОСОБА_4, про розірвання договору оренди, позбавлення права користування та звільнення займаного житлового приміщення,
Заступник прокурора м. Кременчука звернувся до суду в інтересах особи похилого віку ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 згідно якого прохав суд розірвати договір №142 від 20 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користувач житловим будинком №35 по вулиці Художній у м. Кременчуці; зобовязати Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за адресою: м. Кременчук, вул. Художня 35; виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з будинку № 35 по вулиці Художній в м. Кременчуці, усунувши тим самим позивачу перешкоди у користуванні її власністю.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМВ №707929, виданого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 05.02.2009 року за реєстровим № 2-140, належить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Художня 35. Право власності за ОСОБА_1 також підтверджується технічним паспортом, який виданий 23.08.2012 року КП «Кременчуцьким МБТІ Полтавської обласної ради» та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35973824 від 24.10.2012 року.
Згідно договору № 20.05.2011 року ОСОБА_1 яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, надає житлову кімнату у користування ОСОБА_2 та її сину ОСОБА_5. У примітці до Договору вказано, що останній може бути розірваний по бажанню однієї зі сторін після попередження не менш як за 15 днів.
Згідно Будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, наймачі ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5 зареєстровані за вказаною адресою.
ОСОБА_1 в усній та письмовій формі неодноразово повідомляла ОСОБА_2 про своє бажання розірвати договір та вимагала знятися з реєстрації належної їй на праві власності частки вказаного житлового будинку та звільнити займану ними кімнату.
12.03.2015 року ОСОБА_2 направлялося письмове повідомлення про розірвання договору оренди, яке було нею отримане особисто 23.03.2015 року, про що свідчить відмітка на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Вказані вимоги відповідач виконувати відмовилася, здійснює ремонт без погодження з наймодавцем, доступ до будинку не надає.
Самостійно ОСОБА_1, яка є пенсіонером та через свій похилий вік, фізичний стан, соціальну незахищеність юридичну необізнаність не може захистити свої права та інтереси, тому її представництво здійснюється прокурором від імені держави.
В судовому засіданні представник прокуратури м. Кременчука прокурор Севастян О.В. та особа в інтересах якої подано позов ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заперечень проти позовної заяви та будь-яких клопотань до суду не надала.
Третя особа - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до суду свого представника не направила, але завчасно направила до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника, вказавши, що заперечує проти задоволення позовних вимог в часині зобовязання зняття з реєстрації місця проживання, в іншій частині позовних вимог не заперечує.
Третя особа ОСОБА_4 до суду не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена.
На підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів при заочному порядку розгляду справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Художня 35, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину ВМВ №707929, виданого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 05.02.2009 року за реєстровим № 2-140, технічним паспортом, який виданий 23.08.2012 року КП «Кременчуцьким МБТІ Полтавської обласної ради» та витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35973824 від 24.10.2012 року та №38721408 від.08.06.2015 року.
Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від.08.06.2015 року №38721408, іншими співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Художня 35 є ОСОБА_6 якому належить 1/4 та 7/40 часток, ОСОБА_7, якому належить 1/5 частка та ОСОБА_4, якій належить 7/40 частки.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли 2009 та 2014 році відповідно. Спадщину після ОСОБА_8, а саме 7/40 частки вказаного будинку, прийняла ОСОБА_4. Спадщина після ОСОБА_7 ніким прийнята не була.
Ухвалою суду від 13.10.2015 року до участі в розгляді справи було залучено ОСОБА_4 в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, надає житлову кімнату у користування ОСОБА_2 та її сину ОСОБА_5, згідно договору найму №142 від 20.05.2011 року.
У примітці до Договору вказано, що останній може бути розірваний по бажанню однієї зі сторін після попередження не менш як за 15 днів.
Згідно Будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а також довідки з адресно-довідкового підрозділу УДМС в Полтавській області наймач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5 зареєстровані за вказаною адресою.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в усній та письмовій формі неодноразово повідомляла ОСОБА_2 про своє бажання розірвати договір та вимагала від наймача знятися з реєстрації належної їй на праві власності частки вказаного житлового будинку та звільнити займану ними кімнату.
12.03.2015 року ОСОБА_2 направлялося письмове повідомлення про розірвання договору оренди, яке було нею отримане особисто 23.03.2015 року, про що свідчить відмітка на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Вказані вимоги відповідач виконувати відмовилася та продовжує проживати з сином з реєстрацією за вказаною адресою, чим порушує право власності ОСОБА_1.
20.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури м. Кременчука з заявою порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 її прав власності.
22.06.2015 року заступник прокурора м. Кременчука звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_1, яка є пенсіонером та через свій похилий вік, фізичний стан, соціальну незахищеність юридичну необізнаність не може в повному обсязі захистити свої права та інтереси, тому її представництво здійснюється прокурором від імені держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до вимог ч. 1. ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст.810 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з нормою статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначений договір найму (оренди) житла укладений у письмовій формі, підписаний кожною зі сторін особисто. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковими для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 826 ЦК України, у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживають у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.
Як зазначалося вище відповідач не виконує встановленого приміткою в договорі обовязку з розірвання договору по бажанню другої сторони - ОСОБА_1 після отримання попередження, чим порушує умови договору та право власності ОСОБА_1.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач, не виконує умови зобовязання, та добровільно не звільняє займану нею з сином кімнату, яка належить особі в інтересах якої подано позов, а також не знімається у добровільному порядку з місця реєстрації, суд вважає, що договір найму № 142 від 20 травня 2011 року слід розірвати, відповідача з сином слід визнати такими, що втратили право на користування кімнатою у вказаному житловим будинку та виселити їх.
В задоволенні вимоги про зобовязання Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти відповідача з сином з реєстрації слід відмовити, оскільки рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 204, 317, 319, 386, 391, 509, 626, 627, 629, 810 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -
Позов заступника прокурора м. Кременчука в інтересах особи похилого віку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, за участі третіх осіб: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, ОСОБА_4, про розірвання договору оренди, позбавлення права користування та звільнення займаного житлового приміщення задовольнити частково.
Розірвати договір №142 від 20 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком №35 по вулиці Художній у м. Кременчуці Полтавської області.
Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з будинку № 35 по вулиці Художній в м. Кременчуці.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.І. Хіневич
Повний текст рішення суду виготовлено 30.12.2015 року.