Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Оверіної О.В., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року,

встановила:

18.09.14 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду міста ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час з 18.09.11 по 18.09.14 року та до досягнення донькою повноліття у розмірі 1/2 частини від заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 22.01.1994 року, який був розірваний 18.04.2007 року. Від даного шлюбу є неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає, ОСОБА_3 вимушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.09.2014 року й до досягнення повноліття ОСОБА_6, тобто до 09.11.2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не враховано те, що у відповідача ОСОБА_4 на утриманні перебувають дружина ОСОБА_5 та малолітня дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення в частині відмови у стягненні аліментів за минулий час з 18.09.11 по 18.09.14 року не оскаржено, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачка ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований 22.01.1994 року Відділом РАГС Київського РВК м.Одеси, актовий запис № 70, який розірвано18.04.2007 року.

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_6, 09.11.1997 народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадмінітсрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 297 (а.с.6), яка проживає разом з матірю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні.

Врахувавши викладене, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Крім того колегія суддів зауважує, що відповідач визнав позов з рішенням суду першої інстанції погодився просив розглядати справу за його відсутності, про що подав відповідну заяву, заявник апеляційної скарги з позовом про стягнення аліментів до суду не зверталась.

Разом з цим колегія суддів вважає необхідним розяснити ОСОБА_5, що вразі недотримання коштів на утримання дітей вона не позбавлена права на звернення до суду з позов про стягнення аліментів, відповідач про зменшення розміру аліментів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст.11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

ОСОБА_2