Провадження по справі № 2-з/752/380/15
У Х В А Л А

26.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого-судді Мирошниченко О.В., при секретарі Бурлака Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред'явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред'явлення позову, в якій заявник просять суд вжити заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ТОВ «Інтернет Інвест» (01103, м. Київ, вул. Гайдара, 50) інформації (прізвища, імена, по-батькові, адреси реєстрації або проживання фізичних осіб; найменування, адреси місця знаходження, коди ЄДРПОУ юридичних осіб) реєстр антів доменного імені hbc.com.ua.

Суд вважає за можливе розглянути зазначену заяву без участі заінтересованих осіб відповідності до ч. 2 ст. 135 ЦПК України.

Дослідивши матеріали поданої заяви, співставивши їх вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства, суд не знаходить підстав для вжиття заходів забезпечення доказів та приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідка, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Згідно ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Згідно ч. 3 ст. 135 ЦПК України у разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Вивчивши матеріали заяви суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано жодних доказів того, що існують обставини, які у майбутньому, при судовому розгляді справи, могли б зробити неможливим або ускладнити надання вищевказаних доказів.

Крім того, заявником не надано доказів, що заявник дійсно намагався та не зміг отримати вищевказані документи в позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Згідно абзацу 5 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів. Зокрема, підлягає оскарженню ухвала про забезпечення позову, а не про відмову в забезпеченні; про відмову поновити пропущений процесуальний строк, а не про його поновлення; про визнання мирової угоди, а не про відмову в її визнанні тощо. Також можуть бути оскаржені ухвали, зазначені у частині четвертій статті 135, статтях 211 та 397 ЦПК, та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявникові. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст. ст. 134-137, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред'явлення позову, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя