Провадження № 2-з/369/26/15
УХВАЛА

Іменем України

13.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про витребування доказів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про витребування доказів.

Свою заяву заявник мотивував тим, що перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі.

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у вересні 2015 року за спільні кошти заявником та ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 5,88 соток, яка розташована на території громадської організації садове товариство «Кургани» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Садова 82, було збудовано двоповерховий будинок загальною площею 86, 2 кв.м. з лоджею площею 5,3 кв.м та літньою верандою площею 7,1 кв.м.

Даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя - заявника та ОСОБА_2 Крім того, його не здано в експлуатацію у встановленому законом порядку. Право власності щодо нього не зареєстровано.

Заявник зазначив, що до вересня 2015 р. він разом з дружиною, ОСОБА_2 та дорослою донькою ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкали в двокімнатній квартирі загальною площею 49,0 кв.м.. яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Іншого житла заявник не має. Вище зазначена квартира в 1999 р. була приватизована в рівних частинах заявником, ОСОБА_2, та їх донькою, а тому на теперішній час 1/3 частина квартири № 41 по вул. Машинобудівельників в смт Чабани, Києво-Стятошинського району, Київської області належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Заявник наголосив, що у липні 2015 р. в звязку з сімейними обставинами він пішов з дому і на теперішній час він не має доступу до документів на зазначений в даній заяві майно.

Для реалізації свого права ОСОБА_1 потребує забезпеченню доказами, які б підтверджували обсяг рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві спільної сумісної/часткової власності, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (08162, АДРЕСА_2 1). При цьому, існує ряд перешкод для одержання зазначеної інформації заявником - ОСОБА_1.

Тому, заявник просив суд витребувати у ОСОБА_2: свідоцтво про шлюб; правовстановлюючі документи на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3; правовстановлюючі документи на земельну ділянку, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, смт Чабани, громадська організація садове товариство «Кургани», вул. Садова 82; технічний паспорт на будинок, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, смт Чабани, громадська організація садове товариство «Кургани», вул. Садова 82.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про витребування доказів з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до предявлення нею позову.

Згідно ч. 4 ст. 133 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно абз. 1-3, 11, 14, 17 Розяснення Міністерства юстиції України від 04.08.2011 року «Про порядок видачі документів про державну реєстрацію актів цивільного стану» Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

На свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану,що повторно видаються, робиться відмітка "Повторно".

У заяві щодо повторної видачі відповідного свідоцтва про державну реєстрацію акта цивільного стану зазначаються: прізвище, власне ім'я, по батькові та адреса заявника; прізвище, власне ім'я, по батькові особи, щодо якої запитується свідоцтво; яке необхідне свідоцтво; коли і яким органом державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис цивільного стану; мета запиту цього свідоцтва та проставляється особистий підпис заявника.

Особам, які звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану особисто, свідоцтва про державну реєстрацію актівцивільного стану повторно видаються того самого дня при пред'явленні ними паспорта або паспортного документа.

Згідно абз. 1,2 п. 1.4., п. 1.5. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 року технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 554 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури" (далі - виконавці).

На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2 - 8, 18), які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

Інвентаризаційна справа формується і ведеться на кожен об'єкт нерухомого майна на весь час його існування та зберігається в органі державної реєстрації прав за місцезнаходженням такого об'єкта.

Згідно ч. 8 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом:

створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону;

внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру;

внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру;

оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про державний земельний кадастр»

Відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру;

довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Користування відомостями Державного земельного кадастру може також здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання.

Доступ до Державного земельного кадастру надається банкам, центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, та особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки надаються у формі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку може бути виданий будь-яким Державним кадастровим реєстратором незалежно від території дії його повноважень.

При здійсненні нотаріальних дій та/або під час здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно видача витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку здійснюється також нотаріусами. Порядок доступу нотаріусів до Державного земельного кадастру встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні правочину щодо земельної ділянки особа, визначена у частині п'ятій цієї статті, може отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку у Державного кадастрового реєстратора або доручити отримати цей витяг нотаріусу.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є обов'язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складення заповітів).

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видається заявнику в день надходження заяви.

Відомості Державного земельного кадастру надаються на платній основі, крім випадків, визначених цим Законом.

Для здійснення повноважень, визначених законом, органи державної влади та органи місцевого самоврядування користуються відомостями і документами Державного земельного кадастру щодо земель та земельних ділянок, розташованих на відповідній території, на безоплатній основі.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Державного земельного кадастру, одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки надає відповідному органу місцевого самоврядування, місцевій державній адміністрації інформацію про:

державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію);

кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки;

кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі.

Порядок користування відомостями та документами Державного земельного кадастру встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право:

фізичні та юридичні особи, за умови їх ідентифікації з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи;

органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Відомості Державного земельного кадастру, які містять інформацію, що є державною таємницею, надаються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну таємницю".

Інші відомості Державного земельного кадастру є відкритою інформацією, крім випадків, визначених законом.

Для отримання відомостей Державного земельного кадастру заявник або уповноважена ним особа подає Державному кадастровому реєстратору:

заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

документ про оплату послуг за надання витягу з Державного земельного кадастру (крім випадків, визначених цим Законом в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб);

документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою особою заявника).

У разі подання заяви органом державної влади, органом місцевого самоврядування у заяві зазначаються підстави надання відповідної інформації з посиланням на норму закону, яка передбачає право відповідного органу запитувати таку інформацію, а також реквізити справи, у зв'язку з якою виникла потреба в отриманні інформації. Такі заяви розглядаються у позачерговому порядку.

Заява з доданими документами подається заявником або уповноваженою ним особою особисто або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви надає заявнику документ, передбачений частиною першою цієї статті, або надає мотивовану відмову у наданні такого документа.

Відмова у наданні відомостей з Державного земельного кадастру надається у разі, якщо:

у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості;

із заявою звернулася неналежна особа;

документи подані не в повному обсязі та/або не відповідають вимогам, встановленим законом.

Форми витягу, довідки з Державного земельного кадастру, повідомлення про відмову у наданні відомостей, а також порядок обліку заяв і запитів про отримання відомостей Державного земельного кадастру встановлюються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Право на отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру та витягів з них мають:

щодо документації, на підставі якої внесені відомості до Поземельної книги на земельну ділянку, - особи, яким належить речове право на цю земельну ділянку;

щодо інших документів (крім документів, що містять державну таємницю) - фізичні та юридичні особи.

Отримання засвідчених копій документів Державного земельного кадастру та витягів з них здійснюється в порядку, визначеному частиною сьомою цієї статті.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право на отримання засвідчених копій усіх документів Державного земельного кадастру та витягів з них, якщо це пов'язано із здійсненням ними повноважень, встановлених законом.

Витяг з Державного земельного кадастру підписується Державним кадастровим реєстратором та посвідчується його печаткою.

Користування відомостями Державного земельного кадастру, оприлюдненими на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснюється відповідно до статті 36 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав:

проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

забезпечує ведення Державного реєстру прав;

надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески;

юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками);

фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно юридичної особи, що ліквідується (реорганізується);

фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм;

реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна;

у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів;

фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки;

фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування;

в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, з огляду на викладене вбачається, що законодавством закріплено обовязок державних органів, підприємств, установ та організацій надавати належним чином завірені копії документів, а також відомості та інформацію за зверненнями фізичних та юридичних осіб, а також державних органів, підприємств, установ та організацій.

Будь-які докази, які б вказували, що у заявника є складнощі в отриманні витребуваних документів у державних органах та установах заявником надано не було.

Тому, враховуючи те, що дані документи та інформація знаходяться в державних органах та установах на яких, згідно чинного законодавства, покладається обовязок їх зберігання та видача, а також у звязку з відсутністю доказів, що свідчать про складність та неможливість їх отримання не в судовому порядку, суд не вбачає підстав для їх витребування, а тому у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 135, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Нікушин В.В.