22-ц/775/625/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Костромітіна О.О.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

при секретарі Артамоновій С.О.,

за участю

заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за поданням Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою з доповненнями заінтересованої особи ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року задоволено подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце мешкання: м. Маріуполь, бул. КомсомольськийАДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

Не погодившись з ухвалою суду, заінтересована особа ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні подання та скасувати арешт, накладений на майно. Апелянт зазначала, що суд помилково зробив висновок, що вона ухиляється від виконання рішення суду, оскільки вона проводить погашення боргу, про що надає квитанції.

Представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 02 червня 2015 року. 03 червня 2015 року до апеляційного суду надійшов лист, в якому Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції просить провести судовий розгляд без їх представника.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшло подання виконуючого обовязки начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 та державного виконавця Трофименко К.В., в якому ставиться питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичній особі, громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце мешкання якої м. Маріуполь, бул. КомсомольськийАДРЕСА_2. В обґрунтування зазначено, що в провадженні виконавчої служби, знаходиться виконавчий лист №1/265/112/14, виданий 12 червня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 874,78 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього 10 874,78 грн. Боржником сума заборгованості не сплачується. Державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника та встановлено, що у боржника відсутнє особисте ліквідне майно, на яке можливо звернути стягнення. Транспортні засоби за боржником не зареєстровані, нерухоме майно відсутнє, джерела отримання доходів відсутні, інформація щодо останнього місця роботи відсутня. 15 липня .2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника. З особистої розписки від 26 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 з сумою заборгованості ознайомлена, про кримінальну відповідальність попереджена.

Задовольняючи подання та встановлюючи ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду, суд першої інстанції виходив з того, що станом на вересень 2014 року боржником жодних дій, направлених на виконання рішення суду, не вчинено, тобто остання свідомо і злісно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

Проте, погодитись з таким висновком суду неможливо.

Відповідно до ст. 33 Конституції України та ст. 12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання, а також право вільно залишити територію України за винятком обмежень, встановлених законом.

Статтею. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, передбачено, що право вільного виїзду за кордон певним чином тимчасово обмежується в разі, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань. Згідно з ч. 2 цієї статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст.3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 3771 ЦПК, за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ч.3 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

З матеріалів справи вбачається, що суду не надано будь-яких достовірних даних про ухилення боржника від виконання судового рішення, проте боржник до апеляційної скарги долучила копії квитанцій про те, що нею з серпня 2014 року проводяться відрахування на погашення заподіяної шкоди на користь ОСОБА_4, що спростовує висновок суду про те, що станом на вересень 2014 року боржником жодних дій, направлених на виконання рішення суду, не вчинено.

Крім того, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що фактично боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1, а подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України направлено до суду відносно ОСОБА_5 і відносно цієї особи проводились виконавчі дії та направлялись відповідні запити. Судове рішення про задоволення подання державного виконавця також ухвалене відносно ОСОБА_3, що суперечить вироку Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 20 грудня 2013 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 43790728.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню та в задоволенні подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України належить відмовити.

Судова колегія вважає, що доводи апелянта про скасування накладеного на її майно державним виконавцем арешту не можуть бути задоволені, оскільки це не було предметом розгляду суду першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року скасувати .

Відмовити в задоволенні подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: Т.Г. Ігнатоля

ОСОБА_6