У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, за зустрічним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Концерн Весна» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою Давидової О.А., яка діє від імені товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна», на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав про те, що 30 січня 2015 року між ним та товариством з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» (далі - ТДВ «Концерн «Весна») було укладено договір оренди нерухомого майна, за умовами якого останнє передало йому в оренду індивідуально визначене нерухоме майно по АДРЕСА_1. У зв'язку з ненаданням йому відповідачем правовстановлюючих документів на орендовані приміщення та згоди на передачу цих приміщень у суборенду, просив зобов'язати ТДВ «Концерн «Весна» не перешкоджати йому у здійсненні права користування та розпорядження орендованим нерухомим майном.

У травні 2015 року ТДВ «Концерн «Весна» звернулось до суду із зустрічним позовом. Посилалось на те, що ОСОБА_1 не визнає за ним право власності на будівлі та споруди торгівельного центру по АДРЕСА_1, що є підставою для визнання за товариством права власності на об'єкт нерухомого майна, який складається із будівлі торгівельного центру літ. А-3, загальною площею 3 666,1 кв.м., літ. А1-3, А2-3, А3-3, А4-2 - прибудови; підвалу під літ. А-3, літ. А, а1 - ганків; літ. а2 - приямку, літ. а3 - сходів, літ. а4 - входу до підвалу, літ. В1-1 - ГРП, загальною площею 4,3 кв.м., літ. Д-2 - термічної дільниці, загальною площею 244,6 кв.м., літ. Д1-2, Д2-2 - прибудови, літ. д та д1- ганків, літ. д2-сходів, літ. Е-1 - термічної дільниці, загальною площею 73,2 кв.м., літ. 1-3 - будівлі торгівельно-офісного центру, загальною площею 2 674,2 кв.м., літ. і - ганку, літ. Ї-1 - нежитлової будівлі, загальною площею 53,5 кв.м., літ. К-3 - будівлі торгівельно-офісного центру, загальною площею 1255,3 кв.м., літ. к - сходів, літ. Л, М - навісів, огорожі № 1-10, мостіння І по АДРЕСА_1, у судовому порядку.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року в первісному позові відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано за ТДВ «Концерн «Весна» право власності на об'єкт нерухомого майна, який складається із будівлі торгівельного центру літ. А-3, загальною площею 3 666,1 кв.м., літ. А1-3, А2-3, А3-3, А4-2 - прибудови; підвалу під літ. А-3, літ. А, а1 - ганків; літ. а2 - приямку, літ. а3 - сходів, літ. а4 - входу до підвалу, літ. В1-1 - ГРП, загальною площею 4,3 кв.м., літ. Д-2 - термічної дільниці, загальною площею 244,6 кв.м., літ. Д1-2, Д2-2 - прибудови, літ. д та д1- ганків, літ. д2-сходів, літ. Е-1 - термічної дільниці, загальною площею 73,2 кв.м., літ. 1-3 - будівлі торгівельно-офісного центру, загальною площею 2 674,2 кв.м., літ. і - ганку, літ. Ї-1 - нежитлової будівлі, загальною площею 53,5 кв.м., літ. К-3 - будівлі торгівельно-офісного центру, загальною площею 1255,3 кв.м., літ. к - сходів, літ. Л, М - навісів, огорожі № 1-10, мостіння І по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення зустрічного позову та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в його задоволенні. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Давидова О.А., яка діє від імені ТДВ «Концерн «Весна», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції, тому воно в цій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову, апеляційний суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу від 8 червня 1994 року ТДВ «Концерн «Весна» є власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 загальною площею 5 426,5 кв.м., тоді як судом першої інстанції за цим товариством визнано право власності на об'єкт нерухомого майна за цією ж адресою загальною площею 7 971,2 кв.м., на 2 544,7 кв.м. з яких право власності у встановленому законом порядку не оформлено.

Вказаний об'єкт нерухомого майна розташовано на земельній ділянці загальною площею 0,5061 га, яку 26 грудня 2006 року Дніпропетровською міською радою було передано в оренду строком на 5 років акціонерному товариству відкритого типу «Концерн Весна», і строк дії цього договору на час вирішення спору закінчився.

Правильно зазначивши про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права Дніпропетровської міської ради, яка не брала участі у справі, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову у зв'язку із поданням його до неналежного відповідача.

Судом першої інстанції право власності на об'єкт нерухомості за ТДВ «Концерн «Весна» визнано за поданим ним позовом до ОСОБА_1

На час ухвалення рішення будь-яких матеріально-правових відносин між сторонами у справі не існувало, тому заперечення останнім права власності товариства на майно не могло тягти за собою визнання права власності на нього за ТДВ «Концерн «Весна» в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України. Дані про те, що нерухоме майно, право власності на яке в обсязі, вказаному у рішенні суду, було зареєстровано за товариством, відсутні.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного і зроблених апеляційним судом висновків.

Порушень норм процесуального права при вирішенні спору апеляційним судом не встановлено.

Посилання в касаційній скарзі на те, що прокурор не мав повноважень подавати апеляційну скаргу на рішення в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, оскільки остання не брала участі в розгляді справи, безпідставні і підлягають відхиленню, виходячи із вирішення оскаржуваним рішенням питання про права особи, яка не брала участі в розгляді справи, і положень ст. 292 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Давидової О.А., яка діє від імені товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна», відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов