Справа № 303/4369/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення нікчемності заповіту за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

20 липня 2015 року представник позивача ОСОБА_1-К.С. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту від 22 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2255 від імені ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивувала тим, що оспорений заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. При цьому, посилалася на те, що:

- заповіт від 22 березня 2005 року не містить жодних відомостей щодо особи «Спадкоємця» крім прізвища, імені та по батькові;

- реєстрація заповіту ОСОБА_5 вчинена 11 травня 2005 року о 15:02 год., тобто через два місяці, після його посвідчення;

- згідно даних на веб-сайті реєстрації відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланк нотаріального документу Серія бланку ВСА, номер бланка 671746, код витрачання бланка - заповіт, дата витрачання бланка - 21.03.2005 року, не співпадають з датою нотаріального посвідчення заповіту Серії ВСА №671746 від 22.05.2005 року.

Посилаючись на те, що оформлений з порушенням вимог нотаріального посвідчення документів заповіт перешкоджає ОСОБА_1 Г-К.С. реалізувати свої права, як спадкоємця за законом, позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах позивачки, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене при неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, будучи реєстратором в силу положень п. 1.4 Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ (далі Положення), повинна була здійснити державну реєстрацію заповіту ОСОБА_5, в разі його складання 22 березня 2005 року, з врахуванням вихідних днів суботи 26 березня та неділі 27 березня, не пізніше 28 березня 2005 року, оскільки згідно п. 2.2 Положення реєстратор здійснює реєстрацію протягом 5 робочих днів з часу посвідчення ним заповіту, а посвідчення заповіту ОСОБА_5 на спеціальному бланку 22 березня 2005 року, який вже значився як використаний 21 березня 2005 року свідчить про грубе порушення вимог щодо нотаріального посвідчення заповіту, наслідком якого, на думку позивача, є його нікчемність.

В запереченні третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 вважає, що підстав для визнання даного заповіту нікчемним немає, так як на день смерті заповіт не змінений, не відмінений, не існує даних про цивільну обмеженість заповідача та його недієздатність і такий відповідає всім нормам діючого законодавства.

ОСОБА_1-К.С. та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу.

ОСОБА_6, яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2, просила відхилити апеляційну скаргу за необгрунтованістю доводів і залишити без змін законне та обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 просила залишити рішення суду без змін, оскільки підстав для визнання заповіту ОСОБА_5 нікчемним немає.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правильно встановлених обставин та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1-К.С. про встановлення нікчемності заповіту, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Так, частиною 1 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до вимог ст. 1247 та ч. 1 ст. 1248 ЦК України, чинних на час складання та посвідчення спірного заповіту, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» запис в реєстрі нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальних дій.

Судом встановлено, що 22 березня 2005 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було та з чого воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2.

22 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер, що вбачається з свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-ФМ № 180052, виданого 23 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Позивач, внучка заповідача, просила встановити нікчемність заповіту від 22 березня 2005 року, посилаючись на порушення нотаріусом вимог щодо його форми та посвідчення, які встановлені пунктом 171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року № 283/8882, яка діяла на момент посвідчення спірного заповіту, та Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ від 17 жовтня 2000 року, чинного на момент посвідчення нотаріусом вказаного заповіту від 22 березня 2005 року.

Із заповіту ОСОБА_5 від 22 березня 2005 року вбачається, що оспорюваний заповіт складений у письмовій формі, зазначено місце, дату та час складання, текст заповіту записаний нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, а заповідач підтвердив, що заповіт записаний з його слів, ним вголос прочитаний і ним підписаний. Крім того даний заповіт 22 березня 2005 року посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу, на території якого проживав заповідач,

З наданого апеляційному суду прошнурованого та пронумерованого і засвідченого підписом та печаткою заступника начальника Закарпатського обласного управління юстиції ОСОБА_8 Реєстру реєстрації нотаріальних дій, вчинених приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу ОСОБА_3, розпочато 4 січня 2005 року, закінчено 29 березня 2005 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, копія виписки міститься в матеріалах справи (а.с.110-113), вбачається, що заповіт ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, особу якого встановлено за паспортом громадянина України, складений та був посвідчений нотаріусом 22 березня 2005 року, номер нотаріальної дії 2255, бланк Серія ВСА 671746.

Вчинення зазначеного вище заповіту з використанням спеціального бланку нотаріальних документів Серія ВСА № 671746 підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 лютого 2015 року за № 39737207 (а.с. 13).

Згідно алфавітної книги обліку заповітів, розпочато 23 квітня 2003 року, закінчено 31 грудня 2008 року, заповіт ОСОБА_5 посвідчений 22 березня 2005 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 2255 (а.с.114-116).

Згідно витягу з Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вказаний вище заповіт ОСОБА_5 11 травня 2005 року був внесений до Спадкового реєстру (а.с. 13).

Згідно п. 171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України від 03 березня 2004 року, № 20/5, заповіти, складені та посвідчені, змінені або скасовані в установленому законодавством порядку, підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів, спадкових договорів та спадкових справ у порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заповітів, спадкових договорів та спадкових справ.

Наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року N 51/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2000 року за N 714/4935 (із наступними змінами), затверджено Положення «Про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ» у відповідності до пунктів 2.2.1, 2.2.2 якого реєстрація заповітів здійснюється шляхом унесення реєстраційного запису до Єдиного реєстру. Реєстратор здійснює реєстрацію протягом 5 робочих днів з часу посвідчення ним заповіту або не пізніше наступного робочого дня з часу отримання від інших нотаріусів або заповідачів (у випадку, передбаченому пунктом 2.2.4 цього Положення) заяви про реєстрацію заповіту в Єдиному реєстрі.

Третя особа - приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 пояснила, що при посвідченні заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 нею були дотримані всі норми діючого на той час законодавства. На початку 2005 року відбувалося введення нового Спадкового реєстру. У звязку з припиненням функціонування Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, яким нотаріуси користувались до 17 березня 2005 року, відображення нотаріальної дії, яка мала місце 22 березня 2005 року за № 2255, відбулося в Спадковому реєстрі після початку його функціонування 11 травня 2005 року. Цього ж дня було зареєстровано в Спадковому реєстрі 20 заповітів, посвідчених у березні 2005 року, що підтверджується нарядом заповітів.

Стосовно посвідчення заповіту на спеціальному бланку нотаріальних документів, який на день посвідчення заповіту 22 березня 2005 року вже значився як використаний 21 березня 2005 року, нотаріус пояснила, що у 2005 році, в кінці кожного місяця, робився звіт у письмовій формі за використання нотаріальних бланків. Черговість витрачання бланків свідчить, що спірний бланк витрачено 22 березня 2005 року. За спливом 10 років не може стверджувати з чиєї вини, її чи працівника інформаційного центру, сталася помилка в даті витрачання бланка, яка в даному випадку на думку нотаріуса не впливає на дійсність заповіту.

Встановлено, що на момент розгляду справи судом спірний заповіт не скасовано і не змінено.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с.15), - бланк нотаріального документу Серія ВСА, № 671746, код витрачання бланка заповіт, дата витрачання бланка 21 березня 2005 року.

Виходячи з того, що заповіт вважається посвідченим з моменту внесення запису в реєстр реєстрації нотаріальних дій, тобто 22 березня 2005 року, вчинені до того дії по складенню проекту заповіту, підписання заповіту, перенесення на нотаріальний бланк або реєстрація в Спадковому реєстрі не тягнуть визнання заповіту нікчемним.

Доводи ОСОБА_1-К.С. стосовно дати витрачання бланка заповіту 21 березня 2005 року та дати складення і посвідчення заповіту 22 березня 2005 року не можуть бути підставою для визнання заповіту нікчемним, оскільки зазначене є технічною помилкою, яка не впливає на суть заповіту та порядок його посвідчення.

Створення, ведення, а також матеріально-технічне забезпечення функціонування Спадкового реєстру було передбачено наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2004 року № 51/5 «Про Спадковий реєстр», яким затверджено Положення «Про Спадковий реєстр», а наказом Міністерства юстиції України від 7 квітня 2005 року № 33/5 в назві на тексті вказаного вище наказу слова «Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ» замінено на слова «Спадковий реєстр».

Колегія суддів приймає до уваги пояснення приватного нотаріуса, що внесення заповіту ОСОБА_5 від 22 березня 2005 року до Спадкового реєстру 11 травня 2005 року було викликано технічними причинами - припиненням з 17 березня 2005 року функціонування Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ і впровадженням нового реєстру Спадкових справ і вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення нікчемності спірного заповіту, оскільки у звязку з припиненням із 17 березня 2005 року реєстру у системі «Феміда» і впровадження Спадкового реєстру, нотаріус не мала можливості внести реєстраційний запис до Єдиного реєстру заповітів.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України обовязок доказування покладається на обох сторін у справі, а стороною позивача не було доведено зворотного, тобто можливість нотаріуса зареєструвати спірний заповіт протягом 5 робочих днів з часу посвідчення.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на обставини, встановлені у справі в їх об'єктивній сукупності, та з врахуванням вищезазначених норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Судді :