Справа № 468/1891/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

28.12.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Баштанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи територіальна громада села Інгулка Баштанського району Миколаївської області в особі Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області та Відділ Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, на підтвердження своїх вимог в заяві вказав, що після смерті його тітки ОСОБА_2, яка померла 17 вересня 2014 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,83 га, розташованої в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Він є спадкоємцем даного спадкового майна померлої за заповітом. Крім нього інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Для отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до нотаріуса, яким при вивченні документів було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині пропущення строку прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини. На думку заявника ним було фактично прийнято спадщину після смерті ОСОБА_2, так як незважаючи на те, що зареєстроване місце проживання його було інше, а ніж спадкодавця, фактично з 2007 року він проживав з спадкодавцем, за місцем проживання останньої, а саме в селі Інгулка Баштанського району по вулиці 1 Поперечна 9, оскільки в звязку з станом здоровя та похилим віком вона потребувала сторонньої допомоги. Крім того, заявник обґрунтовує неможливість оформлення у спадкових правах наявністю технічної помилки в правовстановлюючому документі, а саме помилковим написанням прізвища спадкодавця в Державному акті на право власності на земельну ділянку «Ремизовська», тоді як правильно є «Ремізовська». Діючим законодавством не передбачено можливості отримати дублікат даного державного акту з правильним зазначенням прізвища спадкодавця, а тому іншим способом, а ніж судовим заявник не може вирішити це питання. За таких обставин він (заявник) не може підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем на момент її смерті та факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу померлій, а тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким встановити факти, що він (заявник) постійно проживав з ОСОБА_2 на момент її смерті та, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №008853 виданого Баштанською райдержадміністрацією 23.07.2004 року на імя „Ремизовська Лідія Теодорівна, належить ОСОБА_2.

Від представника заявника надійшла заява про слухання справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі.

Від заінтересованих осіб надійшли заяви про слухання справи у відсутність їх представників, не заперечуючи проти задоволення заяви.

Дослідивши письмові докази, суд встановив:

- згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №008853 ОСОБА_3 належить на праві власності на земельна ділянка площею 5,83 га, розташованої в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області,

- згідно копії свідоцтва про смерть 17.09.2014 року померла ОСОБА_2,

- із довідки Інгульської сільської ради Баштанського району від 27.07.2015 року та акту про встановлення фактичного місця проживання від 10.07.2015 слід, що ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2007 року фактично проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з тіткою ОСОБА_2, інвалідом першої групи, яка померла 17.09.2014 року,

- згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Інгульської сільської ради Баштанського району 25.03.2003 року - ОСОБА_2 на випадок смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_1,

- із довідки відділу Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області від 19.08.2015 року слід, що ОСОБА_2, яка померла 17.09.2014 року, на території Інгульської сільської ради Баштанського району перебуває у власності дві земельні ділянки загальною площею 5,83 га. для ведення товарного сільськосподарського виробництва, що засвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №008853, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 23.07.2004 року за №54 на імя ОСОБА_3. З 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються,

- згідно розяснення приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 23.04.2015 року, ОСОБА_1 було розясненого щодо необхідності надання доказів прийняття спадщини та правовстановлюючих документів за для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_5,

- із повідомлення приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 24.12.2015 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слід, що після смерті ОСОБА_2, померлої 17.09.2014 року, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ч.1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце, і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7«Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлені в ході розгляду справи обставини підтверджують, що дійсно Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії МК №008853, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 23.07.2004 року за №54 на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_2 та те, що заявник є спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_2, яка померла 17 вересня 2014 року, що складається з земельної ділянки площею 5,83 га, розташованої в межах території Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Заявник не може оформитися у спадкових правах в органах нотаріату по причині пропущення строку прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини, а також наявності розбіжностей у правовстановлюючому документі на спадкове майно.

Встановлені судом обставини свідчать, що з 2007 року заявник фактично постійно проживав з ОСОБА_2 по день смерті останньої 17 вересня 2014 року, за місцем проживання останньої.

Від встановлення судом даних фактів залежить виникнення майнових прав заявника, при цьому з урахуваням всіх обставин по справі, законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, як обґрунтована та доведена в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 62, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав з ОСОБА_2, з 2007 року по день її смерті - 17 вересня 2014 року.

Встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії МК №008853, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 23.07.2004 року за №54 на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_2, померлій 17 вересня 2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання копії рішення).

Головуючий по справі суддя