У х в а л а

25 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Лященко Н.П.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області

від 20 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - ОСОБА_5, про здійснення страхової виплати

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») звернулося до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ПрАТ «СК «ВУСО» зазначає, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено, постановлено стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_4 страхову виплату в розмірі

33 тис. 970 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ «СК «ВУСО» на вищезазначені судові рішення.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПрАТ «СК «ВУСО» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема пункту 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), пункту 5 частини першої статті 991, статей 1187, 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування».

На підтвердження своїх доводів ПрАТ «СК «ВУСО» наводить ухвалу Верховного Суду України від 18 серпня 2010 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 15 січня 2014 року, постанову Верховного Суду України від 24 грудня 2010 року (справа № 6-1цс10) .

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що 6 серпня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), 7 серпня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на здійснення страхової виплати і надав пошкоджений автомобіль для огляду страховому агенту. 19 серпня 2014 року винна у скоєній ДТП особа повідомила ПрАТ «СК «ВУСО» про ДТП та надала свої пояснення. Страховик не був позбавлений можливості переконатися у тому, що ДТП є страховим випадком, оскільки несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на те причин може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування в тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, однак із наявних доказів вбачається, що страховик не був позбавлений такої можливості.

У наданих для порівняння судових рішеннях зроблено такі висновки:

- в ухвалі Верховного Суду України від 18 серпня 2010 року суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивач своєчасно не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та не надав необхідних документів, зазначених у полісі;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2014 року суд керувався тим, що винна у ДТП особа в установленому законом порядку не повідомила страхову компанію про ДТП. Зобов'язання страхової компанії не виникли у зв'язку з неповідомленням останньої про страховий випадок, тому відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, згідно статті 1187 ЦК України, має нести винна особа;

- у постанові від 24 грудня 2010 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що в разі невиконання страхувальником обов'язку, передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому статтею 1194 ЦК України.

Зміст наданих ПрАТ «СК «ВУСО» для порівняння судових рішень судів касаційної інстанції та їх порівняння із судовим рішенням, яке він просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а надана для порівняння постанова Верховного Суду України не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа - ОСОБА_5, про здійснення страхової виплати за заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Н.П. Лященко
А.Г. Ярема