Справа №: 272/1480/15-ц
Провадження № 2/272/796/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповця В.В.

при секретарі : Степанчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказує, що06.05.2003 року померла його баба ОСОБА_3. Спадкоємцем першої черги згідно ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) був син спадкодавиці, батько позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №75 по вул. Миру в с. Нехворощ, Андрушівського району та земельні ділянки: площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства.

15 березня 2004 року батько позивача ОСОБА_4 помер, але на себе, після смерті своєї матері, він не оформив спадкові права і тому рішенням Андрушівського районного суду від 10 січня 2013 року було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3.

Рішенням Андрушівського районного суду від 05.10.2006 року було встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 однією сімєю з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на 15.03.2004 року. Брат позивача ОСОБА_2 в спадщину не вступав і на неї не претендує.

Попередньо позивач намагався оформити свої спадкові права через нотаріуса і частково реалізував своє право на спадщину. 06 жовтня 2015 року позивач прийняв спадок, який складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Нехворощанського колективного сільськогосподарського підприємства. Це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НАР№903741, виданим приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 06.10.2015 року .Відносно іншої частини спадкового майна позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини, так як на них при житті спадкодавцями не були виготовлені правовстановлюючі документи. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на жилий будинок та земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,40га за адресою: вулиця Миру, 75, с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 15 березня 2004 року, успадковані ним після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06 травня 2003 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явились оскільки надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять даний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтв про смерть , що 06.05.2003 року померла ОСОБА_3, а 15.03.2004 року помер її син - ОСОБА_4 (а.с.8,9). Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради №2 від 20.01.1994 року підтверджується те, що ОСОБА_3 були передані у приватну власність земельні ділянки площею: 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.13). Згідно рішення від 10.09.2009 року були внесені зміни до рішення виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради №2 від 20.01.1994 року, а саме: «ведення особистого підсобного господарства» замінити словами « ведення особистого селянського господарства» (а.с.14). Відповідно до довідки Нехворощанської сільської ради від 14.12.2015 року, згідно записів по господарської книги №6 на 2001 - 2005 роки, житловий будинок №75 по вул. Миру в с. Нехворощ, Андрушівського району рахується за ОСОБА_3, яка померла 06.05.2003 року (а.с.20). Рішенням Андрушівського районного суду від 05.10.2006 року було встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 однією сімєю з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на 15.03.2004 року (а.с.10). Рішенням Андрушівського районного суду від 10 січня 2013 року було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.11). Згідно довідки, наданої комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» на будинок №75 по вул. Миру с.Нехворощ право власності не зареєстровано (а.с.15). Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується те, що ОСОБА_1 оформив свої спадкові права на земельну частку (пай) після смерті свого батька ОСОБА_2О.(а.с.12).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.328, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.) право власності на жилий будинок та земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,40га за адресою: вулиця Миру, 75, с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 15 березня 2004 року, успадковані ним після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06 травня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_6