Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"16" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 13 лютого 1992 року є наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Також в спірній квартирі зареєстровані його донька: ОСОБА_2, 1983 року народження. Відповідач, ОСОБА_2, вже двадцять років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в квартирі не має і, взагалі квартирою вона не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то він змушений сплачувати все сам. Так як він на даний момент знаходиться на пенсії за інвалідності, він не може сплачувати такі високі комунальні платежі на всіх осіб. Перешкод в користуванні житлом він не чинив. Відповідач добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад шість місяців без поважних причин.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, та за згодою позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 1992 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів ОСОБА_3 на сім'ю із чотирьох осіб було видано ордер на жиле приміщення № 72 на право заняття в порядку обміну жилого приміщення житловою площею 29,2 кв.м., яке складається з двох кімнат в квартирі по адресі: АДРЕСА_1 (а.с.6).

В подальшому, договір найму на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 було змінено та укладено з ОСОБА_1 в зв'язку зі смертю квартиронаймача ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 409 17 липня 2015 року № 2627, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 13 лютого 1992 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 13 лютого 1992 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 02 червня 2005 року (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Відповідно до акту від 07 липня 2015 року, складеного комісією в складі: майстрів т/д № 3 ОСОБА_5, т/д № 4 ОСОБА_6, бригадира ОСОБА_7 та затвердженого головним інженером ЖРЕО-409, комісією встановлено, що дана квартира двохкімнатна, не приватизована, знаходиться на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку, 1964 року забудови, жилою площею - 29,2 кв.м., загальною площею - 44,6 кв.м. В даній квартирі зареєстровано три особи: ОСОБА_1, 1957 року народження, ОСОБА_2, 1983 року народження, дочка, ОСОБА_4, 2003 року народження, онука. На момент обстеження в квартирі заходився власник квартири - ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно акту від 30 квітня 2015 року, складеного майстром технічної дільниці № 4 ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та затвердженого начальником ЖРЕО-409, ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_4, 2003 року народження не проживають за адресою свого батька, ОСОБА_1: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, звернень громадянки ОСОБА_2, 1983 року народження, із заявами стосовно чинення їй перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не надходило.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення її у спірну квартиру не проводила та не проводить, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надані стороною позивача докази на підтвердження факту не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а також враховуючи, що відповідачем не подано до суду будь-яких заперечень щодо спростування вимог позивача та відповідно не надано доказів щодо наявності фактів перешкоджання позивачем у користуванні відповідачем житлом, доказів наміру вселитися в квартиру, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 3, 11, 57-61, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: