АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 657/387/15-ц Головуючий в І інстанції Максимович І.В.
Номер провадження 22-ц/791/3241/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, зазначаючи, що 19 серпня 2014 року відповідач спричинив йому тілесні ушкодження легкого ступеня важкості. Вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 08.10.2014 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України із призначенням відповідного покарання.

Посилаючись на те, що із 03.09.2014 року по 30.09.2014 року він проходив лікування через захворювання, що виникли внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач просив суд стягнути з останнього 7 300грн. в рахунок відшкодування понесених з вини ОСОБА_6 витрат.

Рішенням суду від 10 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, які досліджені ним неповно.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 її доводи не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року під час сварки відповідач наніс один удар кулаком по правій стороні обличчя ОСОБА_5, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синцю на правій щоці, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 02 вересня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року, який набрав чинності, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (спричинення легкого тілесного ушкодження) та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850грн. /а.с. 22-23/.

Із змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору, який виник між сторонами, є відшкодування шкоди, завданої ушкодження здоровя при наведених вище обставинах, яка полягає у витратах позивача на лікування.

Зважаючи на предмет та підставу позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні правовідносини регулюються ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення на особу відповідальності за завдану майнову шкоду на підставі наведеної вище норми матеріального права необхідно встановити наявність таких умов: факт заподіяння шкоди; неправомірність дій заподіювача шкоди; причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями заподіювача шкоди та шкодою; вина заподіювача шкоди.

ОСОБА_5 заявив вимогу про покладення на ОСОБА_6 відповідальності за понесені ним витрати на лікування, що відбувалося період з 03.09.2014 року по 30.09.2014 року, і на підтвердження своїх доводів надав суду епікризи, складені Херсонською обласною клінічною лікарнею та комунальним закладом «Херсонський обласний госпіталь інвалідів війни» Херсонської обласної ради, із яких вбачається, що з 03.09.2014 року по 11.09.2014 року позивач проходив стаціонарне лікування в Херсонській обласній клінічній лікарні (хірургічному відділенні) з діагнозом: «гострий панкреатит, гострий тромбоз воротної вени, асцит», а з 11.09.2014 року по 30.09.2014 року був госпіталізований до гастроентерологічного відділення КЗ «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради із діагнозом «хронічний панкреатит в стадії загострення, хронічний гепатит, асцит, структурні зміни нирок», /а.с.20,21/. Із цих же анамнезів вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово лікувався у терапевтичному та гастроентерологічному відділенні госпіталю та за місцем проживання з діагнозом «хронічний панкреатит, хронічний персистуючий гепатит».

Враховуючи, що вироком суду доведена лише вина відповідача у спричинені позивачеві легких тілесних ушкоджень внаслідок одного удару по правій стороні обличчя та зважаючи, що причинно-наслідковий зв'язок між цими протиправними діями відповідача та захворюванням ОСОБА_5 у зазначений ним період не доведено і належними доказами не підтверджено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених ст.1166 ЦК України підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача витрат на лікування, що відбулося внаслідок загального захворювання.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, твердження позивача про те, що суд неповно дослідив обставини, при яких відповідач спричинив йому тілесні ушкодження 19 серпня 2014 року, та не допитав свідків, які б підтвердили нанесення йому ОСОБА_6 побоїв по всьому тулубу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обставини, при яких відповідач завдав шкоди здоровю позивача, встановлені вироком суду, який набрав законної сили, і відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Належних доказів про те, що захворювання позивача, на лікування якого ним понесені витрати, що є предметом спору у цій справі, є наслідком винних та протиправних дій відповідача 19.08.2014 року, суду не надано, тому дослідження документів, які підтверджують зазначені витрати, не має правового значення для вирішення справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В.Пузанова