Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, філія Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» про визнання дій державного виконавця неправомірними, -

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Протасевича Є.Ю. неправомірними, щодо винесення незаконної постанови про арешт коштів боржника від 19.06.2015 року у виконавчому провадженні № 47403619 та поновлення йому строку для звернення до суду із даною скаргою.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 травня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист по цивільній справі № 755/10305/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 304421, 80 грн. 25 коп. та третейського збору у сумі 3444, 29 грн.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Протасевичем Є.Ю. на підставі вказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження № 47403619 та 19.06.2015 року винесена постанова про арешт коштів боржника, які знаходились на рахунку філії АТ «Укрексімбанк» в м. Миколаєві.

Про накладання арешту на кошти, ОСОБА_1 стало відомо від співробітника філії ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» в м. Миколаєві, після чого заявником було подано скаргу до начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції стосовно неправомірного накладання арешту на кошти та скасування постанови про арешт коштів. Відповідь на скаргу від 02.09.2015 року, ОСОБА_1 фактично отримав 07.09.2015 року, якою йому було відмовлено в задоволенні поданої скарги.

ОСОБА_1 зазначає, що даний рахунок, кошти на якому були арештовані, відкритий ним для зарахування заробітної платні, при цьому така заробітна плата є єдиним джерелом його існування.

16 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до Миколаївського районного суду Миколаївської області, за місцем знаходження виконавчої служби, але ухвалою від 23 вересня 2015 року по справі № 480/1992/15-ц судом повернуто його скаргу для подання до належного суду.

За таких обставин, заявник просить про поновлення строку для подання даної скарги до суду. З підстав викладених у скарзі просить вимоги задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, направив до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що судовий розгляд справи він просить проводити у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у скарзі.

Представник ВДВС Миколаївського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Представник філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Сухомлинов О.М. у судове засідання не з»явився, направив до суду заяву зі змісту якої вбачається, що при вирішенні справи він покладається на розсуд суду, розгляд справи просидь проводити у його відсутність.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Протасевичем Є.Ю. від 19 червня 2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми 338652,69 грн. на підставі виконавчого листа № 755/10305/14-ц виданого 30.05.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у сумі 304421,80 грн. та третейський збір у сумі 3444,29 грн. у виконавчому провадженні № 47403619.

Згідно із ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

ОСОБА_1 про накладання арешту на його кошти на підставі оскаржуваної постанови державного виконавця від 19.06.2015 року, стало відомо із довідки виданої філією ПАТ «Державного-експортно-імпортного банку України» в м. Миколаєві від 31.07.2015 року на його заяву від 28.07.2015 року. (а.с.6). Після чого, він звернувся зі скаргою до начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції стосовно неправомірного накладання арешту на його кошти та скасування постанови про арешт коштів по виконавчому провадженню № 47403619.

Зі змісту відповіді начальника відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_4 № 11607 від 02.09.2015 року вбачається, що підстав для скасування Постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 19 червня 2015 року про накладання арешту на кошти ОСОБА_1, не вбачається. Дана відповідь отримана скаржником 07.09.2016 року, що підтверджується відміткою про дату отримання вказаної відповіді, яка міститься на документі. (а.с. 7-8).

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року по цивільній справі № 480/1992/15-ц скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Простасевича Є.Ю., заінтересована особа філія ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» в м. Миколаєві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії було повернуто заявнику для подання до належного суду. (а.с.10).

Вказана ухвала суду отримана ОСОБА_1 16.10.2015 року, що підтверджується його розпискою про отримання. (а.с.9), а 21.10.2015 року заявник звернувся до суду із даною скаргою.

Таким чином, суд вбачає підстави для поновлення ОСОБА_1 процесуального строку для звернення до суду із даною скаргою.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи із положень статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 зазначає, що рахунок у філії ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» в м. Миколаєві, кошти на якому були арештовані, відкритий для зарахування його заробітної плати, при цьому така заробітна плата є єдиним джерелом його існування. Однак доказів того, що даний рахунок відкритий для зарахування коштів заробітної плати суду не надано, матеріалами справи не підтверджено даної обставини на яку заявник посилається як на підставу своїх вимог, а тому такі доводи не можуть бути прийняті судом до уваги. Крім того, відсутні відомості того, що скаржник офіційно працевлаштований та отримує заробітну платню.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

Виходячи з наведеного, скарга ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції неправомірними, щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 19.06.2015 року у виконавчому провадженні № 47403619 не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 57, 60, 152, 209, 210, 223, 293, 294, 383, 384, 386-388 ЦПК України, ст. ст. ст. 5, 25, 31, 57, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, філія Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання дій державного виконавця неправомірними - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я