Справа № 431/2151/15-ц
Провадження № 22ц/782/605/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого Лозко Ю.П.,

суддів: Романченка В.О., Заіки В.В.,

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

19 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 24 лютого 2015 року приблизно о 9 год. 45 хв. з метою ремонту належного йому автомобілю Audi 80, держномер НОМЕР_1, він прибув до приміщення гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_1, де на його прохання відповідач ОСОБА_1 почав проводити зварювальні роботи а саме, здійснював зварювання латки до піддону вказаного автомобілю належного позивачу. Позивач зазначив, що в результаті порушення відповідачем правил безпеки під час проведення зварювальних робіт відбулось загорання автомобілю, в результаті чого вищевказаний автомобіль згорів повністю, тому позивач вважає, що винними діями відповідача йому завдана матеріальна та моральна шкода. У зв'язку з чим, в уточнених позовних вимогах позивач ОСОБА_2 просив суд, стягнути з відповідача на його користь заподіяну матеріальну шкоду у сумі 69 608 гривень 17 копійок та моральну шкоду у сумі 10 000 гривень, а всього 79 608 гривень 17 копійок. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 865 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень та витрати пов'язані з проведенням авто товарознавчого дослідження у сумі 800 гривень.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 15 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 66 818 гривень 17 копійок, моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 865 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень, витрати за проведення авто - технічної експертизи у розмірі 800 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд, скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 вересня 2015 року. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судова колегія вважає, що судом вказані вимоги закону не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача ОСОБА_1 відбулось загорання автомобілю Audi 80, належного ОСОБА_2 а саме, у зв'язку з недотриманням ОСОБА_1 правил безпеки під час проведення зварювальних робіт в результаті чого, позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка повинна бути відшкодована відповідачем у відповідності до вимог ст. 1166, ст. 1167 ЦК України.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов помилково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з аналізу вказаних норм, для застосування положень ст. ст. 22, 1166,1167 ЦК України необхідна наявність неправомірної поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2015 року приблизно о 9 год. 55 хв. за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні гаражу відбулась пожежа, а саме загорання автомобілю марки АУДИ 80 держномер НОМЕР_1, 1987 року випуску, належного ОСОБА_2

26.02.2015 року постановою слідчого Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області кримінальне провадження зведене 24.02.2015 року за фактом займання автомобілю за ч.2 ст. 194 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

З висновку експертного авто товарознавчого дослідження по оцінці шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу №92 від 13 травня 2015 року вбачається, що вартість шкоди спричиненої власнику автомобіля Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 66 818 гривень 17 копійок.

Як вбачається з акту про пожежу складеного 24 лютого 2015 року комісією Старобільського МРВ ГУ ДСНС України у Луганській області, що виникла 24.02.2015 року о 09 годині 55 хвилин, по АДРЕСА_1, причиною пожежі вказано - необережне поводження з вогнем при зварювальних роботах.

Отже, даних про те, що саме з вини ОСОБА_1 відбулась пожежа, загорання вказаного вище автомобілю вказаний акт не містить.

Аналізуючи усі обставини по справі та докази в їх сукупності, судова колегія вважає, що ухвалюючи рішення по даній справі, суд першої інстанції на вищевказані обставини, вимоги та норми уваги не звернув, та безпідставно, помилково дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог у вказаній частині, оскільки матеріали справи не містять об'єктивних підтверджень щодо наявності протиправної поведінки, вини відповідача ОСОБА_1 як особи з вини якої завдано шкоду позивачу ОСОБА_2 Причина займання вказаного автомобілю не встановлена, тому настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 як для особи винними діями якої завдано цієї шкоди, не можливо.

В даному випадку, положення ст.ст.22,1166,1167 ЦК України до правовідносин що виникли між сторонами не застосовуються.

З інших підстав позовні вимоги не заявлялися.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 вересня 2015 року задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий

Судді: