АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/1257/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2474/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос агропромислового комплексу України про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос агропромислового комплексу України (далі ХООВФСТ Колос) про поновлення на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо-юнацької спортивної школи Колос, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2015 року його поновлено на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської ДЮСШ Колос. Стягнуто з ХООВФСТ Колос на користь ОСОБА_1 10269 грн. 28 коп., з яких: 9269 грн. 98 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди. Постановами від 06.07.2015 року відкрито виконавчі

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/2474/15

Доповідач Власенко О.В. Категорія № 53,54,55

провадження з виконання вищевказаного рішення суду. З 22 липня по 14 серпня 2015 року позивач знаходився на санаторно-курортному лікуванні, після прибуття з якого 16.08.2015 року отримав листа, зі змісту якого стало відомо, що згідно з розпорядженням від 26.06.2015 року його поновлено на роботі. Після закінчення лікування, 12.09.2015 ОСОБА_1 прибув до місця роботи, однак його не було допущено до роботи. Надалі, згідно з розпорядженням голови ХОО ВФСТ Колос АПК України № 138 від 18.09.2015 року, позивача було звільнено з роботи за прогул. Вважає таке звільнення незаконним, оскільки було порушено його трудові права та не допущено до виконання посадових обовязків.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам повністю. Судом правильно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що згідно з розпорядженням № 3 від 02.01.2014 року ОСОБА_1 працював на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо-юнацької спортивної школи Колос, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 19,20).

Згідно з рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо-юнацької спортивної школи Колос; стягнуто з Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос агропромислового комплексу України на користь ОСОБА_1 9269 грн. 98 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2693 грн. 36 коп. підлягає негайному виконанню (а.с.59,60).

Згідно з постановами про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 685/455/15-ц, виданого 18.06.2015 року, про стягнення з Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос агропромислового комплексу України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 2693 грн. 36 коп. та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо-юнацької спортивної школи Колос (а.с. 8,9,11).

Розпорядженням голови ХОО ВФСТ Колос АПК України № 76 від 26.06.2015 року, на виконання рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо юнацької спортивної школи Колос (а.с. 13).

Встановлено, що лист з розпорядженням про поновлення на роботі ОСОБА_1 отримав 16.08.2015 року, а 17.08.2015 року надіслав відповідачу письмове пояснення, в якому пояснив свою відсутність перебуванням на санаторно-курортному лікуванні в санаторії м. Одеса з 22.07. по 14.08.2015 року та продовженням лікування в Теофіпольський ЦРЛ з 17.08. по 11.09.2015 року, що підтверджується зворотним талоном до путівки, санаторно-курортною книжкою та листком непрацездатності (а.с. 15,17,91,93,94).

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_1 від 18.09.2015 року його не було вчасно повідомлено про поновлення на роботі згідно з розпорядженням від 26.06.2015 року, яке він отримав лише 16.08.2015 року, після повернення із санаторно-курортного лікування він продовжив лікування в Теофіпольській центральній лікарні з 17.08. по 11.09.2015 року. 12.09.2015 року він прибув в Теофіпольську РМ ДЮСШ Колос на роботу, однак в кабінет він не був допущений, при цьому його повідомили, що тільки з дозволу голови ХОО ВФСТ Колос ОСОБА_4, який чекає на нього, ОСОБА_1, 13.09.2015 року його буде допущено до роботи (а.с.58).

Згідно з розпорядженням голови ХОО ВФСТ Колос АПК України № 138 від 18.09.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Теофіпольської районної міжгосподарської ДЮСШ Колос з 18.09.2015 року відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підставою для прийняття такого розпорядження стали акти про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (а.с.18).

Згідно з актами з 26 по 30 червня, з 17 по 31 липня, з 3 по 31 серпня, з 1 по 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, вказане підтверджується також табелями обліку робочого часу за червень вересень 2015 року (а.с.62-78).

Крім цього, відповідно до довідки Теофіпольської районної міжгосподарської дитячо-юнацької школи Колос № 92 від 16.11.2015 року з 01.06.2015 року по 18.09.2015 року ОСОБА_1 був відсутнім на робочому місці і заробітна плата йому не нараховувалася (а.с.40).

Зазначені обставини визнані сторонами, а також підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації, зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

При цьому, факт відсутності працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня (прогул) має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того аби унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на предмет позову, обов'язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як вбачається з розпорядження № 138 від 18.09.2015 року позивача було звільнено за п. 4 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогули (відсутність на робочому місці без поважних причин), вчинені з 14 по 18 вересня 2015 року. При звільненні відповідачем було дотримано вимоги ст.ст. 148, 149 КЗпП України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що під час звільнення позивача за прогул відповідач не допустив порушень чинного трудового законодавства, оскільки позивач без поважних причин був відсутній на робочому місці з 14 по 18 вересня 2015 року, він не надав суду жодного належного доказу поважності причин відсутності його на робочому місці.

Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, під час встановлення зазначених фактів судом не були порушені норми цивільного процесуального законодавства та правильно застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко