Справа № 146/1544/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" грудня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особа такою, що втратила право користування будинком,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 16, який розташований по вул.. Криворучка в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належить їй згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 9 червня 2010 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1281.

Позов ОСОБА_2 обґрунтувала наступним.

Позивачка є власником будинку № 16 по вул..Криворучка в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 9 червня 2010 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1281.

В даному будинку в 2006 році був зареєстрований відповідач. Тобто, відповідач був прописаний у будинку ще до купівлі позивачкою даного будинку.

Після придбання ОСОБА_2 будинку, ОСОБА_3 в будинку не проживав, як і не проживає в даний час, що підтверджується відповідним актом, складеним 30 липня 2015 року депутатом Вапнярської селищної ради ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_2 зазначає, що між нею та відповідачем будь-яких домовленостей щодо користування належним їй житловим будинком не має, відповідач з власної ініціативи не проживає у будинку, не має наміру там проживати. Таким чином ОСОБА_3 добровільно залишив житловий будинок № 16 по вул.. Криворучка в смт Вапнярка та з червня 2010 року в ньому не проживає, відповідно є таким, що втратив право користування цим будинком.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали за обставин, викладених у позові, попросили позов задовольнити.

Так як відповідач ОСОБА_3 в судове засідання двічі не зявився, позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні попросили ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про слухання справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є будинок № 16 по вул. Криворучка в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Даний будинок належить на праві власності позивачці ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 9 червня 2010 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1281.

Згідно довідки Вапнярської селищної ради, ОСОБА_3 з 9 червня 2010 року у будинку ОСОБА_2, який знаходиться за адресою: вул..Криворучка, 16 смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, не проживає по даний час.

Як вбачається із акту депутата Вапнярської селищної ради від 30 липня 2015 року, ОСОБА_3 в даному будинку зареєстрований, однак не проживає.

Як вбачається домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку дійсно зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власним майном.

Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі

Позивачкою ОСОБА_2 доведено і встановлено судом, що з 2010 року ОСОБА_3 в будинку № 16 по вул. Криворучка, 16 в смт Вапнярка Вінницької області не проживає, що підтвержується довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, а тому останній втратив право користування вищевказаним будинком.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців, суд дійшов висновку, що звернення позивачки до суду є обґрунтованим, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі викладено, керуючись ст. 156 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особа такою, що втратила право користування будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 16, який розташований по вул.. Криворучка в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 9 червня 2010 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1281.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2015 року.

Суддя: ОСОБА_5