Справа № 450/1803/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/7454/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою, у якій просили суд звільнити ОСОБА_5 від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_6

Вимоги заяви обґрунтовувалися тим, що у 1999 році ОСОБА_6 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_5 його піклувальником. Станом на даний час ОСОБА_5 у звязку з поважним віком та незадовільним станом здоровя не має сил доглядати за ОСОБА_6, а тому за недієздатним догляд фактично здійснює ОСОБА_4, який зареєстрований та проживає разом із ним. У звязку із наведеним змушені звернутись до суду для заміни опікуна недієздатного ОСОБА_6 (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні вище згаданої заяви відмовлено (а.с. 33-34).

Дане рішення оскаржили заявники ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Апелянти просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги їхньої заяви, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що частиною 2 ст. 241 ЦПК України встановлено, що суд за заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу, а ч.1 ст. 75 ЦК України що особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку, а також на те, що рішенням виконавчого комітету Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.08.2015 року № 13 рекомендовано ОСОБА_4 опікуном над недієздатним інвалідом з дитинства ОСОБА_6

Вважає помилковим висновок суду про те, що спільне проживання та догляд ОСОБА_4 за недієздатним ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, оскільки у матеріалах справи наявні копії їх паспортів, з яких вбачається, що згадані особи є зареєстрованими і проживають за однією адресою.

Вважає помилковим застосування до спірних правовідносин розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1972 року № 3, згідно яких вирішення питання про призначення опікуна до компетенції суду не входить, оскільки на час внесення змін до цієї постанови у 1998 році діяв ЦПК України в редакції від 18.07.1963 року, у якому не було прописано норм щодо призначення опіки та піклування, а у ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року (у статті 241) прописано процедуру звільнення та призначення опікуна чи піклувальника над недієздатним (а.с.39-41).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Подану до суду заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обгрунтовували посиланням на частину 2 ст. 241 ЦПК України, якою встановлено, що суд за заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Відтак оскаржуване рішення ухвалено з порушенням вище згаданої норми процесуального права, оскільки за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд мав би постановити ухвалу, а не ухвалити рішення.

Частиною 1 статті 75 ЦК України в редакції Закону від 03.03.2005 року № 2450-ІУ встановлено, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку.

Частиною 2 ст. 241 ЦПК України в редакції Закону від 16.03.2006 року № 3551-ІУ встановлено, що суд за заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з вище наведеного, Закон не повязує звільнення піклувальника або опікуна від повноважень піклувальника або опікуна зі станом здоровя останнього чи з наявністю або відсутністю будь-яких інших обставин, а лише з бажанням та волею піклувальника або опікуна на продовження виконання ним своїх обовязків.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 „Про судове рішення у цивільній справі міститься розяснення про те, що у випадку, якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК України норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечностей між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

З урахуванням вище наведених розяснень Верховного Суду України суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мав би керуватися нормою частини 2 ст. 241 ЦПК України в редакції Закону від 16.03.2006 року, оскільки така прийнята пізніше від частини 1 статті 75 ЦК України в редакції Закону від 03.03.2005 року, та (відповідно) пізніше від Правил опіки та піклування від 26.05.1999 року та постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1972 року № 3 „Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним, та має вищу юридичну силу, ніж згадані Правил опіки та піклування і постанова Пленуму Верховного Суду України.

Враховуючи вище наведене, оскаржуване рішення, як таке, що ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм, як матеріального, так і процесуального права, підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 п.4, 314 ч.1 п.6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2015 року скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: