Номер провадження 2/631/126/15
Номер справи 631/2039/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Ю.М. Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом ОСОБА_2, в якому пояснив, що він фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_4 проживав з донькою, ОСОБА_5, яка померла 2007 року, на момент його смерті була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову частку у спадщині. Через юридичну необізнаність, не маючи наміру приймати спадщину, яка зазначена в заповіті на ім'я позивача, ОСОБА_5 не звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадщині. Спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_5 є її донька, відповідач по справі, ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 Враховуючи наведене вище позивач просив визнати за ним право власності на земельну частку /пай/, яка була зазначена в заповіті на його ім'я.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі.

Відповідач по справі, ОСОБА_3, в наданій до суду заяві зазначила про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення позову, просила слухання справи провести без її участі.

Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області , актовий запис №44.

Судом встановлено, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває, у колективній власності КСП ім. Дзержинського розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/ відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001104, виданого на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 186 на ім'я ОСОБА_4.

Судом встановлено, за життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, реєстраційний №133, відповідно до якого заповів ОСОБА_2, сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001104 розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах КСП імені Дзержинського, виданий 8 квітня 1996 року. Відповідно до довідки, виданої Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області №120 від 08 лютого 2013 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проживав з донькою, ОСОБА_5, яка померла 2007 року.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцєві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв фактично, сертифікат на право на земельну частку /пай/ з моменту смерті ОСОБА_4 знаходився у позивача, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний термін не звертався.

Відповідно до статті 535 ЦК Української РСР непрацездатні діти спадкодавця успадковують , незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом /обов'язкова частка/.

Суд зазначає, ОСОБА_5, донька ОСОБА_4, на момент його смерті була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову частку у спадщині. Через юридичну необізнаність, не маючи наміру приймати спадщину , яка зазначена в заповіті на ім'я позивача, в шестимісячний термін з моменту смерті батька, ОСОБА_5 не звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадщині.

Судом встановлено, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області. Спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_5 є її донька, відповідач по справі, ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 та отримала свідоцтва про право на спадщину на успадковане після смерті ОСОБА_5 спадкове майно.

Судом перевірено, інших спадкоємців за законом та за заповітом, які б фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, немає.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» зазначено, якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є тлумачення змісту правочину, яким є заповіт.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, право ОСОБА_4 на земельну частку /пай/, зазначену в заповіті, позивач фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 3, 5-11, 57-66, 114, 159, 174, 175, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 529, 535, 548, 550 ЦК України (1963 р.), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває, у колективній власності КСП імені Дзержинського розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/ відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001104, виданого на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 186 на ім'я ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Суддя Покальчук Ю.М.