Справа №278/3216/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" грудня 2015 р. м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

21.10. 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_3.

01.07.2014 року рішеннням Корольовського районного суду м. Житомира шлюб між батьками неповнолітньої дитини було розірвано.

З січня 2012 року батьки проживать окремо, а донька проживає з нею. З моменту розірвання шлюбу і до теперішнього часу відповідач не виявив бажання спілкуватися з дочкою та приймати участь у її вихованні та утриманні. Всі обов'язки щодо виховання, утримання, забезпечення дитини покладено на неї. Відповідач ніколи не виявляв інтересу до доньки, не цікавився здоров'ям дочки. Дочка не пам'ятає свого батька, адже за останні роки не бачилася з ним взагалі. У спілкуванні дочка ОСОБА_3 свого батька не згадує, оскільки звикла до відсутності останнього у її житті. На даний час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Посилаючись на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносного його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю; не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Представник Органу опіки та піклування Житомирської міської ради проти задоволення позову не заперечив.

Представник Житомирської місцевої прокуратури у судове засідання не з'явився, судом про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирскього міського управління юстиції 14.06.2011 року серії НОМЕР_1, актовий запис 1524 (а.с. 7).

01.07.2014 року рішенням Корольовського районного суду м. Житомира шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.6).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 35).

13.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 підписав заяву, нотаріально засвідчену, про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

У висновку органу опіки і піклування Житомирської міської ради від 16.12.2015 року №851 (а.с.55), зазначено, що відповідач у справі, батько неповнолітньої ОСОБА_3, ухиляється від виховання та навчання дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує її матеріально.

Вихованням, контролем та матеріальним забезпеченням ОСОБА_3 займається виключно позивач. Данні факти у судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які додатково зазначили, що відповідач останній раз зустрічався зі своєю донькою майже 3 роки тому; дитина з відповідачем не спілкується, а як батька знає лише ОСОБА_4, теперішнього чоловіка позивача. Крім того, зауважили, що у дитини ОСОБА_3 склалися добрі стосунки з теперішнім чоловіком позивача, а відповідача як батька дитина не знає.

Малолітня ОСОБА_3 на даний час відвідує дошкільний навчальний заклад № 46. Відповідно до довідки від 15.10.2015 р., виданої Житомирським дошкільним навчальним закладом № 46 (а.с. 10), батько ОСОБА_2 ніколи до дитячого садочку не приходив, не цікавиться життям дитини ОСОБА_3, батьківські збори жодного разу не відвідував, не приводив та не забирав дитину з дошкільного навчального закладу.

Виконавчий комітет Житомирської міської ради, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, у своєму висновку від 16.12.2015 року №851 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с.55).

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем ОСОБА_2, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення останніх батьківських прав.

За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджані судові витрати. Позивачем не заявлено вимогу щодо стягненя судових витрат з відповідача, тому суд не вирішує її.

На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 167 СК України, Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст. ст. 3, 10, 57-61, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно його малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дубовік О.М.