АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1405/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником нежитлової будівлі - магазину промислових та продовольчих товарів, розташованого по вул. Леніна, 60б в м. Умань, та земельної ділянки площею 0,0320 га, призначеної для обслуговування цього магазину, розташованої за тією ж адресою.

Орендарем суміжної земельної ділянки, розташованої по вул. Леніна, 60в м. Умань, є ОСОБА_7, яка протягом тривалого часу неналежним чином використовує суміжну земельну ділянку, порушує правила добросусідства, чим створює незручності і загрозу безпечного та належного санітарного використання ним належної йому земельної ділянки та споруди магазину.

Зокрема, торговельні павільйони на земельній ділянці відповідачки в порушення вимог додатку 3.1 таблиці 1 ДБН 360-92** розташовані на відстані 1,80 м від будівлі належного йому магазину в той час, як ця відстань повинна бути не менша 8 м., що підтверджується листом начальника Уманського РВ Управління ДСНС України в Черкаській області №121 від 11 лютого 2014 року.

Крім цього, відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Уманської міської ради №369 від 29 травня 2014 року відповідачем була проведена зміна цільового призначення орендованої нею земельної ділянки.

На його прохання та попередження врегулювати в добровільному порядку спір відповідач не реагує, та продовжує зловживати своїми правами.

З врахуванням викладених обставин та посилаючись на ч. 5 ст. 319, ч. 1 ст. 391 ЦК України, ст. 96, ст. 103 ЗК України, позивач просив зобовязати ОСОБА_7 усунути та не чинити йому перешкод в користуванні нежитловою будівлею - магазином промислових і продовольчих товарів і земельною ділянкою, розташованими по вул. Леніна, 60б в м. Умань, зобовязати відповідача перенести розташовані обєкти павільйону-кафе та інші торгові обєкти, в тому числі паркани, палатки, підсобні засоби, матеріали, сміття, товари, сировину, інші предмети та обєкти від споруди магазину на безпечну відстань - не менше 8 метрів.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено в судовому засіданні обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, зокрема, не доведено, що відповідачка неналежно використовує свою земельну ділянку, чим створює позивачеві перешкоди в користуванні ним належними йому земельною ділянкою і розташованою на ній будівлею магазину.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Так, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0320 га, розташованої по вул. Леніна, 60б м. Умань Черкаської області, з цільовим призначенням для обслуговування магазину промислових і продовольчих товарів та розташованого на цій земельній ділянці магазину промислових і продовольчих товарів.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА №223797 від 8.09.2004 року, виданим виконкомом Уманської міської ради, та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 634579 від 7.11.2006 року.

На підставі договору оренди від 20 липня 2010 року, укладеного між Уманською міською радою та ОСОБА_7 остання користується суміжною земельною ділянкою площею 500 кв.м., розташованою по вул. Леніна, 60в м. Умань.

Цільове призначення орендованої ОСОБА_7 земельної ділянки для розміщення міні-ринку та встановлення металевих кіосків.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2010 року №441 ОСОБА_7 отримала дозвіл на розміщення на орендованій нею земельній ділянці обєктів торгівлі - міні-ринку для організації торгівлі продовольчою та промисловою групами товарів і встановлення металевих кіосків, а також отримала експлуатаційні дозволи відповідних служб для розміщення потужностей з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів.

Управлінням містобудування та архітектури Уманської міської ради визначено порядок розміщення металевих кіосків по периметру орендованої ОСОБА_7 земельної ділянки.

Всупереч умовам договору оренди від 20 липня 2010 року, пунктом 4 якого земельна ділянка передається в оренду без зміни її цільового призначення, експлуатаційним дозволам та визначеному управлінням містобудування і архітектури Уманської міської ради порядку розміщення металевих кіосків ОСОБА_7 розмістила на орендованій нею земельній ділянці павільйон-кафе, який являє собою тимчасову споруду з каркасом, виготовленим з металевої профільної труби, і покриття у вигляді синтетичного тенту з ПВХ покриттям.

При цьому, як вбачається з висновку проведеної у справі будівельно-технічної експертизи, розміщення вказаного павільйону-кафе щодо капітальної споруди належного позивачеві магазину промислових і продовольчих товарів не відповідає вимогам п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки найменша відстань між цими спорудами складає 1,71 м в той час, як з урахуванням визначеного ступеня вогнестійкості мінімально необхідний розмір протипожежного розриву між ними повинен складати не менше 10 м.

Таке розташування тимчасової споруди павільйону-кафе з низьким рівнем вогнестійкості (У ступінь вогнестійкості) створює загрозу протипожежної безпеки експлуатації належного позивачеві магазину і відповідно перешкоджає його нормальній роботі.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, під час роботи кафе порушуються вимоги санітарії та гігієни, що підтверджується скаргами мешканців прилеглих будинків до Уманської міської ради і в свою чергу перешкоджає нормальній роботі належного позивачеві магазину.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки в ході розгляду справи підтверджено порушення відповідачкою прав позивача на користування належним йому майном, це право підлягає захисту.

Спосіб захисту свого порушеного права, обраний позивачем, відповідає вимогам ст.16 ЦК України.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги щодо зобовязання відповідачки не чинити позивачеві перешкод в користуванні ним нежитловою будівлею магазину промислових і продовольчих товарів шляхом зобовязання перенести розташовану на орендованій нею земельній ділянці тимчасову споруду павільйону-кафе на відстань не менше 10 м від цього магазину, оскільки вказане порушення прав позивача підтверджене матеріалами справи.

В той же час вимоги про зобовязання відповідачки перенести інші торгові обєкти, розміщені на орендованій нею земельній ділянці не можуть бути задоволені, оскільки порушення прав позивача розташуванням цих обєктів в судовому засіданні не встановлено.

З відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на проведенні судової будівельно-технічної експертизи, пропорційно задоволенню позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6 належною йому нежитловою будівлею магазину промислових та продовольчих товарів, яка розташована на земельній ділянці по вул. Леніна, 60б м. Умань Черкаської області, шляхом перенесення розташованої на орендованій нею земельній ділянці по вул. Леніна, 60в м. Умань тимчасової споруди павільйону кафе і розміщення цього обєкту відносно належного ОСОБА_6 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10 м.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 2332 грн. 80 коп.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :