Справа № 639/7921/15-ц
№ 2/639/2262/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Срокіна І.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, треті особи: ТОВ ДПТГ «Екіпаж», в особі ліквідатора ОСОБА_2, Харківське міське управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру.

29.12.2015 р. від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру № 2, загальною площею 85,4 кв.м., що знаходиться на 2-ому поверсі житлового будинку по вул. Комсомольське шосе, 55 у м. Харкові; зобовязати реєстраційну службу ХМУЮ внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заборонити здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної трикімнатної квартири.

В обґрунтування заяви зазначав, що оскільки предметом позову є звернення стягнення на вказане житлове приміщення, а житловий будинок № 55 по Комсомольскому шосе вже добудовано та здано в експлуатацію, то існує велика ймовірність реєстрації права власності на це приміщення за ОСОБА_1, що може значно ускладнити виконання рішення суду, а саме, у разі реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем , останній може провести її відчуження на користь третіх осіб.

Заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі .

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

До заяви про забезпечення позову також не додано жодних відомостей про власника спірного житла, хоча у заяві міститься посилання на те, що будинок прийнято до експлуатації.

Суд вважає, що застосуванням засобів забезпечення позову можуть бути порушені права інших осіб.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І.Срокіна