Справа № 654/996/15-ц
Провадження №2/654/526/2015
УХВАЛА

про забезпечення позову

27 березня 2015 року суддя Голопристанського районного суду Херсонської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1А через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Славутич» про стягнення 1/2 доходу товариства.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, якою просила накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Славутич» або будуть перераховані на рахунки ТОВ «Славутич» та майно ТОВ «Славутич».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заявником не надано доказів, які б підтверджували, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_3 і ТОВ «Славутич» на її користь 1/2 доходу одержаного ОСОБА_3 від діяльності ТОВ «Славутич» за період з 17.08.2004 року по 05.03.2015 року, а заявою про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Славутич» або будуть перераховані на рахунки ТОВ «Славутич» та майно ТОВ «Славутич».

Згідно з ч. 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі через районний суд апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4