Справа № 467/968/15-ц
Провадження № 2/648/1443/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 6 червня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 38000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 6 червня 2018 року. На забезпечення виконання зобовязання між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договори поруки. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, ОСОБА_5 не виконує умови договору, кредит не повертає, вимога до поручителів про виконання зобовязання залишилась не виконаною, у зв'язку з чим, станом на 17 квітня 2015 року виникла заборгованість в сумі 127560 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 29569,54 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом 54768,10 дол. США, пені 43223,18 дол. США. На підставі ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України просив стягнути на користь банку солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 127514,17 дол.США та із ОСОБА_2 1000 грн., а також судовий збір.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року провадження у справі, в частині вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 16 грудня 2013 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що нараховані відсотки за користування кредитом, з розрахунку 40% річних, є штрафом, для якого встановлено спеціальний строк позовної давності 1 рік, як і для пені, у звязку з чим, вказані неустойки підлягають стягненню лише за останній рік. Крім того, заявила клопотання про зменшення розміру пені.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч.1 ст.546, ч.1 ст.553 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, що 6 червня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №09420 (далі Договір), відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 38000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 6 червня 2018 року. Пунктами 2.2.2, 2.2.3 Договору передбачено, що ОСОБА_5 зобовязувалась здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та інші обовязкові платежі відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору. З вказаного графіку вбачається, що щомісячний платіж відповідача становить 970,54 дол. США. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за порушення позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків, поверненню кредиту, відповідно до графіку, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період сплати пені. Пеня сплачується у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування.

У звязку з укладенням шлюбу 5 вересня 2014 року, ОСОБА_5 змінила прізвище на «Вершина», що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ №087862 та паспортом громадянина України серії МР 446565.

На забезпечення виконання зобовязання між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, 6 червня 2008 року, 11 червня 2008 року та 15 серпня 2014 року відповідно, укладено договори поруки. Згідно з п.п.2, 3 договорів поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідають по зобов'язаннях позичальника в повному об'ємі: за повернення суми кредиту, процентів за його користування, штрафів, пені, відшкодування збитків, а ОСОБА_2 в межах суми 1000 гривень.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 14 липня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №09420 від 6 червня 2008 року в сумі 76376,08 дол. США., яка складалась із заборгованості за кредитом - 29644,64 дол. США, заборгованості за процентами 38753,09 дол. США, пеню 7978,53 дол. США. Вказане рішення відповідачами не виконано.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 17 грудня 2013 року по 17 квітня 2015 року заборгованість за процентами по кредитному договору №09420 складає 16015,01 дол. США., заборгованість за пенею 24591,48 дол. США.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, який відповідно до ч. 1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідачів процентів за користування кредитними коштами та пені за період з 17 грудня 2013 року по 17 квітня 2015 року є обґрунтованою, неправильність розрахунків позивача, щодо нарахованих процентів та пені за вказаний період, відповідачем не спростована належними та допустимими доказами.

Доводи відповідача про те, що нараховані проценти є штрафом, у звязку з чим, до них та нарахованої пені необхідно застосувати спеціальну позовну давність, суд вважає безпідставними, оскільки проценти сплачуються за користування кредитними коштами та не є неустойкою. Крім того, відповідно до пункту 6.7 договору сторони, згідно з ч.1 ст.259 ЦК Украйни, збільшили строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків, пені до 10 років. Таким чином, строк позовної давності за вимогою про стягнення пені не сплив.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки нарахована позивачем пеня в сумі 24591,48 дол. США значно перевищує розмір збитків, суд, враховуючи такі засади цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, а також тяжкий матеріальний стан відповідачів, за заявою ОСОБА_1 вважає можливим зменшити розмір нарахованої пені з до 15000 дол. США, що на момент ухвалення рішення становить 345000 грн. (за курсом НБУ на 24 грудня 2015 року 1 дол. США = 23 грн.)

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково (31015 дол. США (16015,01 дол. США + 15000 дол. США) х 100% : 127560,82 дол. США =24,3 %), з кожного відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 222 грн. 10 коп.. (3654 грн. х 24,3 % : 100% /4 =222,1 грн.)

Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.526, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором, а саме за процентами, у сумі 16015 (шістнадцять тисяч пятнадцять) доларів 01 (один) цент США та пеню в сумі 345000 (триста сорок пять тисяч) гривень, що еквівалентно 15000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в сумі 222 (двісті двадцять дві) грн. 10 (десять) коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в сумі 222 (двісті двадцять дві) грн. 10 (десять) коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в сумі 222 (двісті двадцять дві) грн. 10 (десять) коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в сумі 222 (двісті двадцять дві) грн. 10 (десять) коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко