Справа № 2/489/3595/15
У Х В А Л А

22 грудня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просив виділити частки у праві спільної сумісної власності подружжя на кімнату № 26 у квартирі спільного заселення № 5, що складає 64/100 частки, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 51-а, виділивши ? частку йому, і ? частку його колишній дружині ОСОБА_2.

Провадження по справі відкрито ухвалою від 22 грудня 2015 р.

Одночасно з поданням позову, позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на спірну кімнату, що належить ОСОБА_3 та заборони Ленінському ВДВС ММУЮ вчиняти дії щодо накладення арешту, проведення опису та проведення виконавчих дій з примусової реалізації даної кімнати.

Заява обґрунтована тим, що вказана кімната може бути реалізована Ленінським ВДВС ММУЮ в порядку примусового стягнення боргу з його колишньої дружини, або ж останньою, а як наслідок і він, тобто позивач, і їх спільна з відповідачкою неповнолітня дитина можуть залишитись без житла.

Частинами 1, 3 статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 152 ЦПК України, такими видами є зокрема, накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи суть позовних вимог, вимога про накладення арешту на нерухоме майно є достатньою та співмірною із заявленими позивачем вимогами, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про заборону Ленінському ВДВС ММУЮ вчиняти дії щодо накладення арешту, проведення опису та проведення виконавчих дій з примусової реалізації спірної кімнати, то не надано правових підстав для такої вимоги, оскільки забезпечення позову можливе тільки по відношенню до відповідача, а в даному випадку вимог до Ленінського ВДВС ММУЮ не заявлено.

Тому заяву слід задовольнити частково, лише в накладенні арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно: кімнату № 26 у квартирі спільного заселення № 5, що складає 64/100 частки, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 51-а, загальною площею 25,6 кв. м., що складається з кімнати житловою площею 15,3 кв.м., коридору 26-1, площею 2,1 кв.м.; вбудованих шаф 26-2, площею 0,7 кв.м. та 26-4, площею 0,5 кв. м., загальна площа квартири 40,0 кв. м., житлова площа квартири 23,4 кв. м., у спільному користуванні коридор ХІХ, кухня І, вбиральня ІІІ, душева ІІ, яка належить ОСОБА_2 (номер картки платника податків - НОМЕР_1) на праві власності.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Губницький Д.Г.