У х в а л а

іменем україни

30 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ШтеликС.П., Луспеника Д.Д., ЧерненкоВ.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ТерраБанк», публічного акціонерного товариства «КристалБанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2013 року між ним та ПАТ «ТерраБанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДБ-100734:980, за положеннями якого позивач вніс на депозит банку грошову суму в розмірі 10 тис. грн. під 20 % річних за умови повернення суми вкладу та нарахованих відсотків до 22 вересня 2014 року. 25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 додатково вніс на вказаний депозит 14 тис. грн.

Ураховуючи уточнення позовних вимог, позивач посилався на те, що 06 серпня 2014 року ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та з 22 серпня 2014 року в банку запровадження тимчасову адміністрацію і повноваження щодо виплати коштів із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах суми вкладу за договором та невиплачених відсотків було передано перехідному банку - ПАТ «КристалБанк».

Вказуючи, що кошти за вкладом йому було повернуто із порушенням установлених договором строків, а саме 23 лютого 2015 року, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з ПАТ «КристалБанк» на підставі ст. 625 ЦК України суму індексу інфляції, нарахованої на суму неповернутого вкладу, яка визначена за період з 22 вересня 2015 року по 23 лютого 2015 року у розмірі 5 464 грн та 3 % річних за користування спірною сумою у розмірі 299 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «КристалБанк» на користь ОСОБА_4 5 464 грн інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 299 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 квітня 2015 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з публічного акціонерного товариства «КристалБанк» інфляційних втрат та 3 % річних.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2014 року ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 22 серпня 2014 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію. На момент запровадження тимчасової адміністрації строк дії договору банківського вкладу (депозиту) № ДБ-100734:980, що укладений між ПАТ «ТерраБанк» та ОСОБА_4 не закінчився, оскільки його дія визначена до 22 вересня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб утворено перехідний банк - ПАТ «КристалБанк», якомупередано, зокрема, зобов'язання ПАТ «ТерраБанк» перед ОСОБА_4 щодо виплати вкладу та відсотків за спірним договором із збереженням черговості та порядку задоволення вимог до банку згідно із ст. 52 цього Закону.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення умов договору банківського вкладу (депозиту) № ДБ-100734:980 ПАТ «КристалБанк» безпідставно не виплатив позивачу суму його вкладу за договором та у період з 22 вересня 2015 року по 23 лютого 2015 року користувався спірними грошовими коштами, у зв'язку із чим з останнього на користь позивача має бути стягнуто інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з положеннями якого зобов'язання із виплати вкладу ОСОБА_4 була передана від ПАТ «ТерраБанк» до утвореного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб перехідного банку - ПАТ «КристалБанк», який виконував відповідне зобов'язання в порядку передбаченої Законом черговості.

При цьому, судом апеляційної інстанції вірно враховано, що згідно з вимогами п. 3 ч. 5 ст. 36 указаного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, у зв'язку із чим позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Отже, розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив ті обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв'язку із чим оскаржене рішення відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко