У Х В А Л А

судового засідання

11.11.2015 р. Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого: Мартинишин М.О.

при секретарі: Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові питання щодо ухвалення додаткового рішенняпо справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, на виконання ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16.10.2015 року про повернення справи, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 19 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 30 798,9 євро та 3 654 грн. понесених витрат на оплату судового збору задоволено повністю.

16 жовтня 2015 року ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу повернуто в Франківський районний суд міста Львова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

У судове засідання сторони не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає, що згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року , суд вважає, що слід відмовити в ухвалені додаткового рішення, у звязку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої не будь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляд питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Про відмову в ухвалені додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 згідно позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 30 798,9 євро.

Згідно з рішенням Франківського районного суду міста Львова від 19 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 30 798,9 євро та 3 654 грн. понесених витрат на оплату судового збору.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках та за заявою осіб визначених статтею 220 ЦПК України, однак таких підстав не вбачається у даній справі. Визначення еквіваленту грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача призведе до зміни суті судового рішення. Окрім цього, стаття 220 ЦПК України, не визначає суди апеляційної інстанції, як такі, що можуть ініціювати питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Окрім цього, слід звернути увагу, що у випадку отримання відповідачем від позивача за договором позики гроші в іноземній валюті - євро, а не гривні, відповідач повинен повернути позивачу євро, а не гривні.

Враховуючи вищевикладене та те, що суд ухвалив заочне рішення у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позивачем вимог та у відповідності з діючим законодавством, тому підстав для ухвалення додаткового рішення судом не вбачається.

За таких обставин, слід відмовити в ухвалені додаткового рішення.

Керуючись ст. ст.208, 209, 212-215, п.1 ч. 1, 3, 5 ст. 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, на виконання ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16.10.2015 року про повернення справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мартинишин М.О.