АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1597/15 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа- Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, виключення майна з акту опису та зняття арешту майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу майна нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, пров. Цегельний, 1, яке складається з коридору площею 12,7 кв.м., туалету, площею 2,4 кв.м., виробничого приміщення, площею 137, 5 кв.м., сходової, площею 2,4 кв.м., виробничого приміщення, площею 138, 4 кв.м., кабінету, площею 7,3 кв.м., арештованого згідно акту опису і арешту державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 17 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу про залишення заяви про забезпечення позову без задоволення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам у справі, порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції виніс вищевказану ухвалу про забезпечення позову без належного дослідження обставин у справі. порушивши принцип законності та верховенства права.

В судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на обставини викладені в ній.

ОСОБА_1 не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, пров. Цегельний,1 об'єктом права спільної сумісної власності, виключення його з акту опису та зняття арешту з даного майна, посилаючись на те, що вищевказаний об'єкт придбано ОСОБА_3 в інтересах сім'ї за час перебування у шлюбі . В ході здійснення виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_3 17 вересня 2015 року проведено опис та арешт нерухомого майна, що створює перешкоди щодо реалізації її права власності на 1/2 частину належного ОСОБА_3 майна.

Крім цього, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна - нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, пров. Цегельний, 1, яке складається з коридору, площею 12,7 кв.м., туалету, площею 2,4 кв.м., виробничого приміщення, площею 137, 5 кв.м., сходової, площею 2,4 кв.м., виробничого приміщення, площею 138, 4 кв.м., кабінету, площею 7,3 кв.м.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що такий вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач передбачений законом, він є співмірним із заявленими позивачем вимогами та невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке буде ухвалене судом за результататми розгляду позову про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, виключення майна з акту опису та зняття арешту майна.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову та порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а також виконання ухвали про забезпечення позову визначено статтями 152-153 ЦПК України.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу майна нежитлового приміщення, описаного згідно акту опису і арешту майна від 17 вересня 2015 року, яке є предметом позову, до винесення та набрання чинності рішенням суду у даній справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність забезпечення фактичного виконання рішення суду і уникнення утруднень для його виконання в разі задоволення предявленого ОСОБА_1 позову.

Тому обраний судом першої інстанції захід забезпечення позову щодо заяви ОСОБА_1 є законним, а ОСОБА_5 не наведено обставин, які б давали підстави для його скасування.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального законодавства щодо змісту ухвали є безпідставними, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначені мотиви задоволення заяви про забезпечення позову з посиланням на відповідні норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 311, 312, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7