Номер провадження: 22-ц/785/2073/15
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю прокуратури Приморського району м. Одеси в інтересах малолітньої ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року, -

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що до грудня 2010 року вона з відповідачем знаходилась в громадянському шлюбі, за час якого в них народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак, з моменту припинення шлюбних відносин, відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживав алкоголем, ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Здоров'ям дитини відповідач не цікавиться, та не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини.

Позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Представник прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 вважає обґрунтованими та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Рішення ухвалено у відсутність представника органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Одеської міської ради .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 245 (двісті сорок п'ять) грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 300 (триста) грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5, діюча в інтересах відповідача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права,неповне з'ясування обставин справи , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове , яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того,що відповідач не допомагає матеріально забезпечувати малолітню доньку,не спілкується з дитиною та не приймає участі у її вихованні , що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК Українивстановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК Україниучасть органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК Україниорган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань. Крім того, суд повинен з'ясувати думку дитини, якщо вона здатна її висловити .

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається , що з 2004 року по грудень місяць 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проживали .

За час сумісного проживання в сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьком дитини записаний ОСОБА_3(а.с.8).

Починаючи з грудня місяця 2010 року сторони припинили вести спільне господарство та почали мешкати окремо. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2010 року було встановлено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з позивачкою (а.с.134)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 листопада 2026 року (а.с.14).

Відповідно до довідки про склад сім'ї, позивач разом з двома неповнолітніми доньками проживає в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до довідок другого Приморського ВДВС ОМУЮ № 135/364 від 03.05.2012 року , № 11564 від 18 квітня 2013 року та № 25/227 від 06.05. 2014 року,позивач за періоди з 01.11.2011 р. по 01.05.2012 року , з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року , з 01.11.2013 року по 01.05.2014 року не отримувала аліменти від ОСОБА_3(а.с.8-а,10, 24 ).

Відповідно до довідки Одеського дошкільного навчального закладу від 22.04.2014 року , відповідач ОСОБА_3 з січня 2012 року не з'являється до дошкільного закладу (а.с.25).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 04 вересня 2014 року, вирішено доцільним позбавити ОСОБА_3 у відношенні до малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав (а.с.64).

Матеріали справи не містять докази з'ясування та врахування думки неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ,щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Матеріали справи не містять актів про матеріально побутові умови сторін .

Суд першої інстанції задовольняючи позов не врахував те,що позбавлення батьківських прав є виключною мірою та допускається лише,коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо і лише при наявності вини в діях батьків.

З пояснень позивача наданих нею колегії суддів вбачається, що позивач поновила шлюбні стосунки з колишнім чоловіком та батьком старшої доньки , проживає разом з дітьми та чоловіком ОСОБА_6

З пояснень відповідача ОСОБА_3 , наданих ним колегії суддів вбачається, що з метою уникнення конфліктів з позивачкою,оскільки раніше за заявами позивачки його затримували працівники міліції та заборонили з'являтися до позивача , він не відвідує квартиру за місцем проживання доньки та з часу працевлаштування він аліменти з серпня 2014 року став сплачувати постійно , що не заперечувала позивач в судовому засіданні. Від доньки він не відмовляється та бажає залишитися батьком його єдиної доньки , бажає займатися вихованням дитини, однак існують перешкоди зі сторони позивача щодо зустрічей з дитиною.

Матеріали справи не містять дійсний дохід відповідача та дійсний його матеріальний стан та спроможність відповідача постійно сплачувати аліменти та надавати малолітній дитині матеріальної допомоги.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції помилково виходив з того, що наявність заборгованості по сплаті аліментів є безумовною підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , оскільки виходячи з довідок другого Приморського ВДВС ОМУЮ № 135/364 від 03.05.2012 року , № 11564 від 18 квітня 2013 року та № 25/227 від 06.05. 2014 року, відповідач періодично сплачував аліменти , а з серпня 2014 року аліменти на утримання доньки сплачує постійно.

Наявність факту заборгованості по сплаті аліментів без встановлення ухилення відповідача від сплати аліментів ,встановлення вини відповідача в свідомому ухиленні відповідача у наданні малолітній доньці матеріальної допомоги без встановлення причин ухилення не може бути підставою для позбавлення батьківських прав .

Виходячи зі змісту висновку органу опіки та піклування від 04.09.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 вбачається ,що висновок є недостатньо обґрунтованим .

Проте судом жодної оцінки висновку органу опіки та піклування не надано.

Органом опіки та піклування не були з'ясовані причини з яких відповідач не приймав участі у вихованні та відвідуванні дитини, не встановлені фактичні відносини сторін та наявність чи відсутність перешкод зі сторони позивача у наданні відповідачу дитини для спілкування та прийняття участі відповідачем у вихованні дитини.

Колегія суддів вважає, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є передчасним та ставиться до нього критично.

Орган опіки та піклування так само і суд першої інстанції недостатньо з'ясував всі обставини правовідносин ,що склалися між сторонами після розлучення.

Факт конфліктних відносин між сторонами, зустрічі яких призводять навіть до бійок, підтверджено поясненнями сторін колегії суддів в судовому засіданні апеляційної інстанції, з яких вбачається , що при зустрічах сторони не можуть дійти порозуміння, і були випадки застосування відповідачем насилля до колишньої дружини внаслідок чого відповідач приводом доставлявся в правоохоронні органи.

Матеріали справи не містять докази перебування відповідача на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, або докази зловживання відповідачем спиртними напоями.

Колегія суддів не приймає на увагу заяву мешканців будинку АДРЕСА_1 з якої вбачається те ,що відповідач не проживає та не з'являється в кв. 28 на протязі двох років, як доказ для позбавлення батьківських прав відповідача , оскільки колегією суддів встановлено, що відповідач не з'являється в квартиру позивача з метою уникнення конфліктів з позивачем та у зв'язку з попередженням його правоохоронними органами про уникнення таких дій.

Посилання позивача на листи служби у справах дітей Одеської міської ради № 3937 від 15.07.2014 року та № 3360 від 19.06.2014 року ,як підставу що підтверджує ухилення відповідача від явки до органу опіки та піклування та ухилення від участі у вихованні дитини , колегія суддів не приймає на увагу , оскільки з пояснень відповідача ОСОБА_3 таких листів він не отримував ,а матеріали справи доказів отримання відповідачем таких листів не містять.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведене , неповно з'ясував обставини справи , не вірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права , що відповідно до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_5, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

Н.В. Комаровська