Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/9044/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2015 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дитину. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що 17 лютого 2007 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №287. 22 січня 2009 року у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3. Заявники стверджували, що подружнє життя у них не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. Також зазначили, що разом не мешкають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства з лютого 2015 року. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у її вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з подружжя, хто проживає окремо і сплати аліментів на дитину. Окрім того, між ними було укладено договір про розподіл майна подружжя. З цих підстав заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 17 лютого 2007 року

У судове засіданні заявники не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву про розірвання шлюбу задовольнити, засвідчивши тим самим, що вказана заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 17 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №287,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БК №049246.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК №.129992.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не мешкають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства з лютого 2015 року.

24 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про участь у вихованні, утриманні дитини та сплати аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4М та зареєстрований у реєстрі за №1240.

24 липня 2015 року між між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про розподіл майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4М та зареєстрований у реєстрі за №1239.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Враховуючи вищевикладено, суд вважає, що заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України ст. ст. 3, 4, 208, 212-215, 234 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 17 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №287.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя