УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з указаним вище позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 30 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») та ОСОБА_9 укладений кредитний договір № 0, за яким останній отримав кредит у розмірі 148 000 грн з терміном повернення до 10 листопада 2013 року.

Згідно з умовами кредитного договору кошти позичальник отримав з метою придбання транспортного засобу марки SKODA, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб ОСОБА_9 передав ТОВ «ПростоФінанс» у заставу.

Станом на 10 січня 2013 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 116 277 грн 02 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

У травні 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи».

У січні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до спадкоємця ОСОБА_6 з вимогою погасити кредитну заборгованість спадкодавця ОСОБА_9 Однак вказана вимога залишена без виконання.

Посилаючись на положення ст. 1282 ЦК України, а також на те, що спадкоємцями померлого є відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, позивач просив суд стягнути з кожного спадкоємця по 38 759 грн 01 коп. заборгованості за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_9

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь позивача по 38 759 грн 01 коп. з кожного заборгованості за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_9 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 31 жовтня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір № 0, за яким останній отримав кредит в розмірі 148 000 грн для оплати автотранспортного засобу марки SKODA, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Договором встановлено 14,5 % річних від непогашеної суми кредиту, а також термін повернення кредитних коштів до 10 листопада 2013 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 31 жовтня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_9 укладено договір застави транспортного засобу № 0, згідно з яким предметом застави визначено вищевказаний автомобіль SKODA вартістю (на день укладення договору) 198 000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_9 кредитних зобов'язань за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 0 утворилась заборгованість в розмірі 116 277,02 грн, з яких тіло кредиту - 105 429,95 грн; відсотки - 9 129,87 грн; комісія - 1 687,20 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Листом від 08 червня 2011 року № 8597ТОВ «ПростоФінанс» звернулось до Першої Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори з повідомленням щодо наявності кредитних зобов'язань ОСОБА_9 перед ТОВ «ПростоФінанс» згідно з договором від 31 жовтня 2008 року, а також з клопотанням про надання інформації про спадкоємців боржника та доведення до їх відома вимоги кредитора про повернення боргу.

Після смерті ОСОБА_9 21 січня 2011 року нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 48/2011. На день смерті спадкоємцями померлого є: дружина - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_10 та батько - ОСОБА_11 Мати та батько відмовились від спадщини на користь сина (брата померлого) - ОСОБА_6, що підтверджується листом-відповіддю Першої Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори від 18 січня 2012 року № 114/02-14/6.

18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило право вимоги за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 0 позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для стягнення з відповідачів (спадкоємців) заборгованості за кредитними зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_9 немає, оскільки відсутні відомості про видачу спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, а також не надано інших доказів спадкування відповідачами після смерті ОСОБА_9

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що 17 червня 2011 року мати покійного - ОСОБА_10 - звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9

24 червня 2011 року з такою ж заявою до нотаріуса звернувся батько померлого - ОСОБА_11, вказавши, що відмовляється від прийняття спадщини за законом на користь сина (брата покійного) - ОСОБА_6

24 червня 2011 року із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернувся брат померлого - ОСОБА_6, вказавши, що приймає всю спадщину після смерті брата.

12 липня 2011 року із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернулася дочка покійного - ОСОБА_8, вказавши, що спадковим майном є квартира по АДРЕСА_1, транспортний засіб марки SKODA, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та частки статутних фондів.

12 липня 2011 року із заявою до нотаріуса звернулася колишня дружина ОСОБА_7 про прийняття спадщини за заповітом (від 29 грудня 2006 року № Д-1403), а також із заявою про видачу свідоцтва про право власності.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності - на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця права звернутися до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Проте з таким висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Так, спадкоємець зобов'язаний виплачувати взятий померлим кредит, а банк повинен скасувати всі відсотки і нараховані штрафи за прострочення оплати кредиту. З моменту смерті боржника до моменту вступу його спадкоємця в права спадщини спадкоємець не має зобов'язань за цим кредитом, а отже, зобов'язаний платити тільки платежі, встановлені на день смерті боржника.

У день смерті спадкодавця відбувається тільки відкриття спадщини і протягом встановлених строків для прийняття спадщини спадкоємці можуть подавати заяви про прийняття спадщини. Після спливу строків для прийняття спадщини вони вступають в права спадкування, і тільки після цього у них виникає зобов'язання платити за боргами спадкодавця.

З моменту смерті боржника-спадкодавця до моменту вступу спадкоємця в права спадщини спадкоємці фактично не мають зобов'язань за цим боргом, а отже, зобов'язані погасити тільки платежі, зафіксовані на день смерті спадкодавця.

Таким чином, апеляційний суд вищевикладеного не врахував, належним чином не перевірив, станом на який момент позивачем нараховано заборгованість, чи було припинено нарахування банком відсотків тощо на момент смерті боржника, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік