Справа № 150/829/14-ц Провадження № 22-ц/772/801/2015Головуючий в суді першої інстанції Суперсон С. П.
Категорія 47Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: прокурора Сосницької І.В.; представників відповідача Смеречинського М.В. і Злощинського С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Чернівецької районної ради

на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом прокурора Чернівецького району Вінницької області до Чернівецької районної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року прокурор Чернівецького району звернувся в суд з позовом до Чернівецької районної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання дій Чернівецької районної ради та постійної комісії Чернівецької районної ради з питань земельних відносин, контролю за дотриманням охорони природного навколишнього середовища, неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивував тим, що проведеною перевіркою встановлено, що житель села Трактове ОСОБА_5 24.04.2014 року звернувся до Чернівецької районної ради із заявою про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ОСОБА_5 для сінокосіння і випасання худоби на території Борівської сільської ради.

Резолюцією заступника Чернівецької районної ради ця заява спрямована для розгляду постійною комісією з питань земельних відносин, контролю за дотриманням охорони природного навколишнього середовища, якою підготовлено проект рішення районної ради про затвердження технічної документації.

На засіданні комісії 14 травня 2014 року розглянуто дане питання і прийнято рішення про відхилення запропонованого проекту рішення, про що рада письмово не повідомила ОСОБА_5

05.06.2014 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин знову розглядалася заява ОСОБА_5 про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки. Оскільки термін розгляду заяви ОСОБА_5 збіг, комісія вирішила повернутися до її розгляду при надходженні відповідей з відповідних установ. Про таке прийняте рішення рада знову письмово не надіслала ОСОБА_5 відповіді.

Рішенням постійної комісії з питань земельних відносин № 42 від 13 серпня 2014 року відмовлено у затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду.

Прийняте рішення прокурор вважає незаконним, так як при його винесенні комісія не посилалася на вимоги закону, безпідставно відмовила у затвердженні технічної документації, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією пленарних засідань районної ради, а також порушила вимоги Закону України «Про звернення громадян» щодо своєчасного, повного та обгрунтованого розгляду заяви ОСОБА_5, а тому такі дії відповідача є неправомірними.

Тому прокурор просив визнати дії відповідача щодо порушення строків та належного розгляду звернення ОСОБА_5 і рішення постійної комісії з питань земельних відносин № 42 від 13 серпня 2014 року про відмову у затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ОСОБА_5 для сінокосіння і випасання худоби, по поданій ним заяві від 25.04.2014 року, неправомірними та зобов'язати відповідача подати дану заяву ОСОБА_5 від 25.04.2014 року після належного розгляду та прийняття законного проекту рішення до розгляду на пленарне засідання Чернівецької районної ради.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року позовні вимоги прокурора Чернівецького району Вінницької області до Чернівецької районної ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання дій Чернівецької районного ради та постійної комісії Чернівецької районної ради з питань земельних відносин, контролю за дотриманням охорони природного середовища, неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано дії Чернівецької районної ради щодо порушення строків та неналежного розгляду звернення ОСОБА_5 та рішення постійної комісії з питань земельних відносин, контролю за дотриманням охорони природного навколишнього середовища № 42 від 13 серпня 2014 року «Про заяву жителя с. Борівка ОСОБА_10. від 25.04.2014 року», за яким вказаною комісією - відмовлено в затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ОСОБА_5 для сінокосіння і випасання худоби на території Борівської сільської ради по поданій заяві 25.04.2014 року - неправомірними.

Зобов'язано Чернівецьку районну раду подати заяву жителя села Трактове ОСОБА_10. від 25.04.2014 року про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель після належного розгляду на пленарне засідання Чернівецької районної ради.

Стягнуто з Чернівецької районної ради в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гр.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 30 січня 2015 року виправлено описку в рішенні суду від 26 грудня 2014 року, вилучивши із мотивувальної частини рішення абзац, в якому вказано: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів».

В апеляційній скарзі відповідач Чернівецька районна рада просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора Чернівецького району залишити без задоволення.

Зазначила, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, виходячи із того, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 213 і 214 ЦПК України належним чином доводи та заперечення сторін не перевірив та не встановив фактичні обставини справи і зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали свою апеляційну скаргу і просять її задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

По справі встановлено, що розпорядженням Чернівецької районної державної адміністрації від 14.11.2012 року № 509 ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Борівської сільської ради із земель запасу Борівської сільської ради для передачі йому в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Землевпорядною організацією ПП ЦЕП «Сервіс-Центр» виготовлено документацію у 2013 році.

ОСОБА_5 25 квітня 2014 року звернувся до Чернівецької районної ради із заявою про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, що надається йому в оренду для сінокосіння та випасання худоби на території Борівської сільської ради. Розгляд заяви в цей же день скеровано на засідання постійної комісії з питань земельних відносин (а. с. 4).

Постійна комісія Чернівецької районної ради з питань земельних відносин, контролю за дотриманням охорони природного навколишнього середовища, розглянувши заяву ОСОБА_5 14 травня 2014 року (протокол № 23 - а. с. 13), прийняла рішення про відхилення запропонованого проекту рішення про затвердження технічної документації (а. с. 5).

5 червня 2014 року постійна комісія Чернівецької районної ради з питань земельних відносин в одному питанні розглянула заяву ОСОБА_5 та заяву жителів села Борівка ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, прийняла одне рішення № 40 про продовження розгляду одночасно цих заяв після отримання відповідей на запити, направлених відповідним установам, а також звернутися до Чернівецького відділення Могилів-Подільської ОДПІ у Вінницькій області стосовно проведення перевірки щодо ведення підприємницької діяльності ОСОБА_5 стосовно продажу тюків сіна з неоформленої належним чином земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Борівської сільської ради (протокол № 24 - а. с. 8; рішення № 40 - а. с. 9).

Державна інспекція сільського господарства Вінницької області за результатами перевірки надіслала 24.06.2014 року відповідь №10-02/2004/14, якою повідомила, що станом на 19.06.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 використовує земельну ділянку площею 21,5575 га на території Борівської сільської ради для сінокосіння і випасання худоби за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, що є порушенням вимог статей 125, 126 ЗК України. Вказаний факт і дії ОСОБА_5 кваліфікуються як самовільне зайняття земельної ділянки, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КпАП України. ОСОБА_5 викликали для дачі пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства (а. с. 11).

Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області за результатами перевірки додатково надіслала 06.08.2014 року відповідь №10-02/3042/14, якою повідомила про те, що відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол за ст. 53-1 КпАП України, видано припис з метою усунення виявленого порушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 18.08.2014 року (а. с. 16).

13 серпня 2014 року постійна комісія Чернівецької районної ради з питань земельних відносин, розглянувши заяву ОСОБА_5 від 25.04.2014 року, прийняла рішення № 42 про відмову в затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ОСОБА_5 для сінокосіння і випасання худоби на території Борівської сільської ради по заяві від 25.04.2014 року (протокол № 25 - а. с. 14; рішення № 42 - а. с. 15).

Статтею 3 ЦПК України кожному громадянину гарантується право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб здійснюється шляхом вирішення цивільних справ, що згідно вимог статті 1 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи - і фізичної і юридичної (згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи), на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і зазначені способи захисту таких цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України (в редакції чинній станом на 3 вересня 2014 року - момент пред'явлення позову) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статуту позивача.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз'яснив, що відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати участь у цих справах. Такі випадки передбачені, зокрема, в законах України від 23 грудня 1997 року N 776/97-ВР "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", від 5 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру", від 25 червня 1991 року N 1264-XII "Про охорону навколишнього природного середовища", від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів" (у редакції Закону від 1 грудня 2005 року N 3161-IV), від 3 липня 1996 року N 270/96-ВР "Про рекламу" (у редакції Закону від 11 липня 2003 року N 1121-IV).

Звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. У разі надходження такого звернення суддя повертає заяву на підставі пункту 3 частини третьої статті 121 ЦПК, а якщо такий характер звернення встановлено у попередньому судовому засіданні або під час судового розгляду - суд залишає заяву без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 207 ЦПК.

Стаття 45 ЦПК України зазначає, що представництво громадянина або держави здійснює прокурор. Правовий статус прокурора у цивільному процесі визначається також спеціальним законодавством - главою 3 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності таких підстав, з метою представництва держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою); брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

У такій представницькій роботі прокурор має керуватися наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 року №6гн «Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень».

Так, зокрема, у цьому наказі одним із основних завдань представництва в суді є захист інтересів держави, що порушуються або можуть бути порушені внаслідок протиправних діянь фізичних і юридичних осіб, фактичне усунення порушень закону. Одним із пріоритетних напрямків представницької діяльності є захист інтересів держави у бюджетній системі та у сфері земельних відносин (пункти 2. і 2.1.).

Прокурор повинен не лише обґрунтовувати підстави для представництва, але й подавати докази, які свідчать про наявність таких підстав. В іншому випадку суд вправі відмовити у прийняття позовної заяви.

За правилами частин 1 і 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доказами згідно статті 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України.

У своїй позовній заяві прокурор Чернівецького району зазначає, що він у даному позові має статус позивача, так як будь-які органи державної влади або місцевого самоврядування не можуть бути позивачами по справі, оскільки не наділені повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою, що надається в оренду ОСОБА_5 для сінокосіння і випасання худоби на території Борівської сільської ради.

Обґрунтовує прокурор свої позовні вимоги тим, що невиконання Чернівецької районною радою своїх повноважень підриває авторитет держави в особі органів місцевого самоврядування, а ненадходження коштів за користування земельною ділянкою істотно зачіпає інтереси держави так, як сплата коштів зараховується до бюджетних платежів, а їх несплата унеможливлює планове виконання бюджету, невиконання державних програм економічного призначення місцевих бюджетів (а. с. 2).

Прокурор, являючись позивачем, на виконання вимог статей 10, 60 ЦПК України та вимог зазначеного вище наказу Генерального прокурора України № 6гн від 28.11.2012 року, має конкретизовано зазначити та надати докази, які б свідчили про наявність саме таких підстав: в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтувавши необхідність їх захисту та зазначивши при цьому орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах, а саме: отримання коштів за користування земельною ділянкою, тобто - орендної плати; а також несплата коштів до бюджетних платежів та їх розмір; ким не вчинена така несплата - відповідачем по справі Чернівецькою районною радою, чи третьою особою ОСОБА_5 тощо.

Проте, прокурор не зазначив і не надав таких доказів, передбачених статтями 57-66 ЦПК України.

Крім цього, своїм позовом в захист інтересів держави, прокурор просить визнати дії відповідача - Чернівецької районної ради, щодо порушення строків і неналежного розгляду заяви ОСОБА_5 і зобов'язати відповідача подати заяву ОСОБА_5, після належного розгляду і прийняття законного проекту рішення, на розгляд пленарного засідання районної ради.

Із таких заявлених позовних вимог вбачається, що заявляючи такий позов прокурор перш за все діє саме в інтересах ОСОБА_5 з метою захисту саме його порушеного права на отримання земельної ділянки, а не в інтересах держави. При цьому прокурором не надано документів, які підтверджують неможливість ОСОБА_5 самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у суді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Чернівецької районної ради задовольнити частково.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року скасувати.

Позов прокурора Чернівецького району до Чернівецької районної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ В.С. Марчук

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська