Номер провадження 2/243/5849/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» грудня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за законом і за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за законом і за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03 березня 1995 року, за місцем свого проживання в м. Словянськ помер ОСОБА_3.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, загальною площею 23,7 кв.м., жилою площею 16,1 кв.м., вартістю 46265,00 грн.

Спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця є син спадкодавця ОСОБА_4 і жінка спадкодавця ОСОБА_5.

ОСОБА_4 прийняв спадщину у вигляді ? частини однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, однак не оформив своїх спадкових прав помер 10 липня 2006 року.

ОСОБА_5 прийняла спадщину у виді іншої ? частини однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, однак не оформила своїх спадкових прав померла 06 лютого 2015 року.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 на вищевказану спадщину у вигляді ? частини однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, є ОСОБА_2.

Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вищевказану спадщину у вигляді іншої ? частини однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

Час відкриття спадщини підтверджується Свідоцтвом Органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця і є днем смерті особи.

У встановлений законом шестимісячний строк ними були подані до нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовляє їм у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом у звязку з тим, що спадкодавці при житті не оформили своїх спадкових прав.

Просять суд визнати за ОСОБА_2 Геннадієвичем, права власності в порядку спадкування за законом на ? частину однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, загальною площею 23,7 кв.м., жилою площею 16,1 кв.м., вартістю 46265,00 грн. залишену після смерті його батька ОСОБА_4 померлого 10 липня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину однокімнатної квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свердлова (Вокзальна)АДРЕСА_1, загальною площею 23,7 кв.м., жилою площею 16,1 кв.м., вартістю 46265,00 грн., залишену після смерті ОСОБА_5 померлої 06 лютого 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 27). 14 грудня 2015 року надав до суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, та задовольнити його позовні вимоги ( а.с. 33 ).

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6, яка діє на підставі Довіреності від 13 липня 2015 року ( а.с.34) до судового засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 27). 14 грудня 2015 року надала до суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 ( а.с. 35 ).

Представник відповідача - Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи ( а.с. 27). 14 грудня 2015 року направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області та постановити рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи.( а.с. 28).

Суд, розглянувши подані заявниками документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за заповітом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 1995 року у місті Словянську помер дід позивачів - ОСОБА_3 ( а.с. 24).

Згідно даних Спадкового реєстру спадщина відкрилась за законом, заповіт відсутній. Спадкова справа в Україні № 201/1995 заведена в Першій Словянській державній нотаріальній конторі за заявою сина ОСОБА_4 про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем, яка спільно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України є дружина спадкодавця ОСОБА_7 - ОСОБА_5. Доказом є Довідка житлово-експлуатаційної організації про реєстрацію (місце проживання) спадкодавця спільно зі спадкоємцем. ( а.с.10-11).

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить квартира № 30 в будинку № 55, розташованого у м. Словянську по вулиці Свердлова (Торська) (а.с.9-11).

Зазначена квартира належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності № б/н, від 18 квітня 1994 року, виданого Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділені Донецької залізниці. Дублікат виданий 10 вересня 2007 року.( а.с.20-21)

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, спадкоємцями, які у встановлений строк прийняли спадщину є його дружина ОСОБА_5 і його син ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2006 року у місті Словянську помер батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ( а.с. 13).

Згідно даних Спадкового реєстру спадщина відкрилась за законом, заповіт відсутній. Спадкова справа в Україні № 1026/2006 заведена в Першій Словянській державній нотаріальній конторі за заявою сина спадкодавця ОСОБА_2, про прийняття спадщини, інших заяв не надходило, пережилої дружини немає.

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить ? частина квартири № 30 в будинку № 55, розташованого у м. Словянську по вулиці Свердлова (Торська), яку він прийняв після смерті батька - ОСОБА_3, але не оформив своїх спадкових прав помер.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4, спадкоємцем, який у встановлений строк прийняв спадщину є його син ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2015 року у місті Словянську померла - ОСОБА_5 ( а.с. 12).

Згідно даних Спадкового реєстру спадщина відкрилась за заповітом, посвідченим Першою Словянською державною нотаріальною конторою 01 жовтня 2008 року за реєстром № 2-2452. Спадкоємцем за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1. Спадкова справа в Україні № 295/2015 заведена в Першій Словянській державній нотаріальній конторі за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1, про прийняття спадщини, інших заяв не надходило, чоловік помер до відкриття спадщини.

У складі спадкового майна після померлої ОСОБА_5 входить ? частина квартири № 30 в будинку № 55, розташованого у м. Словянську по вулиці Свердлова (Торська), яку вона прийняла після чоловіка ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав померла.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, спадкоємцем, який у встановлений строк прийняв спадщину є її син ОСОБА_1.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заяву про відмову від прийняття спадщини батько і мати позивачів не подавали, що підтверджено матеріалами спадкової справи.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»

п.1 «Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину».

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Нотаріусом позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Постанови № 2705/01-32 від 01 жовтня 2015 року було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на квартиру № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) після померлої ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_4 у зв»язку з відсутністю у спадкоємців необхідних для видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно документів реєстрації права власності, яка не була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення за спадкодавцем ( а.с. 5-6).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і розясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Право власності на квартиру № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) не було зареєстроване за батьком позивача ОСОБА_4, спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_2.

Право власності на квартиру № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) не було зареєстроване за матірю позивача ОСОБА_5, спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_1.

У відповідності до вимог ч. 11 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо обовязковості державної реєстрації прав особисто власником при предявленні документа, що посвідчує особу, тобто неможливість у теперішній час реєстрації права власності частки спадщини на ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Вказівки частини 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації цих прав,

розяснення, яке міститься у п.п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року,

підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та/або відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця).

Шляхом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_2 фактично придбав право власності на спадкове нерухоме майно, але нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину, про що вказав у постанові. За відсутністю останнього право власності на належне йому спадкове майно може бути визнане за відповідачем.

Шляхом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 фактично придбав право власності на спадкове нерухоме майно, але нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину, про що вказав у постанові. За відсутністю останнього право власності на належне йому спадкове майно може бути визнане за відповідачем.

Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивачів немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вимога ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до вищевикладеного та змісту ст. 16, 392 ЦК України ОСОБА_2 має право на предявлення позову про визнання за ним права власності на 1/2 частини квартири № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) як на майно, отримане ним у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

Відповідно до вищевикладеного та змісту ст. 16, 392 ЦК України ОСОБА_1 має право на предявлення позову про визнання за ним права власності на 1/2 частини квартири № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) як на майно, отримане ним у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму ОСОБА_8 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності .

У відповідності до п.2 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» « Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом.

Таким чином, виникла ситуація, коли позивач ОСОБА_2 фактично успадкував 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (Вокзальна) м. Словянська після смерті свого батька, однак позбавлений можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на 1/2 частину квартири за його батьком. Без документів, які б посвідчували право власності його батька на 1/2 частину квартири, яку він успадкував після його смерті право власності не визнається.

Таким чином, виникла ситуація, коли позивач ОСОБА_1 фактично успадкував 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (Вокзальна) м. Словянська після смерті своєї матері, однак позбавлений можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на 1/2 частину квартири за його матірю. Без документів, які б посвідчували право власності його матері на 1/2 частину квартири, яку він успадкував після її смерті право власності не визнається.

Правозастосовча позиція щодо вирішення аналогічних спорів викладена у ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24753/0/4-13 від 15 травня 2013 року, в якому зазначено: «При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано Свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за Свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав Свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК)».

Як встановлено в судовому засіданні батько позивача ОСОБА_4 за життя правомірно фактично набув право власності на нерухоме майно 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 (Вокзальна) в місті Слов»янську Донецької області і тому у відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України за спадкоємцем ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_2 слід визнати право власності на спадкове майно 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 (Вокзальна) в місті Слов»янську Донецької області, як на майно отримане в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 10 липня 2006 року .

Як встановлено в судовому засіданні матір позивача ОСОБА_5 за життя правомірно фактично набула право власності на нерухоме майно 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 (Вокзальна) в місті Слов»янську Донецької області і тому у відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України за спадкоємцем ОСОБА_5 позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 (Вокзальна) в місті Слов»янську Донецької області, як на майно отримане в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, яка померла 06 лютого 2015 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,25,328,1216,1222,1225,1268, 1296,1297,1299 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „ Про судову практику у справах про спадкування, ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Слов»янської міської Ради Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за законом і за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) та складається з однієї кімнати: загальною площею 27,3 кв.м, житловою площею 16,1 квадратних метри, як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 10 липня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину квартири № 30 у будинку № 55, який розташований у місті Словянську, по вулиці Свердлова (Вокзальна) та складається з однієї кімнати: загальною площею 27,3 кв.м, житловою площею 16,1 квадратних метри, як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 06 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в нарадчий кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Словянського міськрайонного суду Т.А.Хаустова.