АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/1403/15-ц Головуючий суддя І інстанції Березовська І. В.
Провадження № 22-ц/790/7450/15 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів: - ОСОБА_1,ОСОБА_2,

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_4 за адресою: с. Веселе Харківського району Харківської області, вул. Комсомольська, 2.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду. ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позивних вимогах ОСОБА_4, та задовольнити її позовні вимоги і визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю ОСОБА_3Я за адресою її постійного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на те, що рішення суду прийняте без повного зясування всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи, а також недоведені обставини, які суд визнав встановленими.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, сторони не проживають однією сімєю з листопада 2014 року, при розлученні місце проживання дітей не визначалося. Дитина ОСОБА_7 проживає з батьком ОСОБА_4 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Комсомольська, 2, а мати дитини ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_6 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, прихильність дитини, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання і обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до принципів 4,7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Разом з тим, сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 21 січня 2015 року, при обстеженні житлового будинку № 2 по вул. Комосомольській в с. Веселе Харківського району та області, встановлено, що житловий будинок у рівних частках належить батькам позивача - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, має загальну площу 66,7 кв.м., забезпечений електропостачанням та газопостачанням, автономним водопостачанням та водовідведенням, має санвузол. Дитина ОСОБА_7 проживає разом з батьком ОСОБА_4, дитині надані умови для проживання.

ОСОБА_4 з 14 квітня 2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця серії В00 № 935337.

ОСОБА_9 акту обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_3, остання разом з Мьками ОСОБА_8, ОСОБА_12 та малолітнім сином ОСОБА_6 проживає в ізольованій неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, компютер, тобто всі належні для виховання та розвитку дитини умови.

За довідкою Закладу охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» від 04 квітня 2015 року, дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в поліклініці з народження по теперішній час.

Відповідно до довідки Веселівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеню від 20 січня 1015 року, ОСОБА_7 навчається у 2-му класі Веселівської ЗОШ.

ОСОБА_9 характеристики ОСОБА_7, наданої директором школи та класним керівником Веселівської ЗОШ, дитина навчається у вказаному навчальному закладі з першого класу, є розумною, здібною ученицею з добро розвинутою памяттю, логічним та художнім мисленням. На уроках завжди уважна, домашні завдання виконує регулярно, добросовісно, має здібності до вивчення предметів як гуманітарного так і природничо-математичного циклу. Дитина бере участь у шкільних та районних конкурсах з різних предметів, засвоює шкільний курс на високому рівні.

ОСОБА_9 висновку практичного психолога Веселівської ОСОБА_13 ступенів ОСОБА_14, за результатами психодіагностичного обстеження із застосуванням методик, які пройшли відповідну апробацію та дозволені для роботи з дітьми молодшого шкільного віку, - батько є значимим для дитини ОСОБА_7, дитина на даний момент має більш тісний емоційний звязок з батьком, ніж з матірю, але до матері дитина ставиться позитивно, дівчинка не приймає факту розлучення батьків і бажає воззєднання сімї. З результатів тесту з методики «ОСОБА_14 дерева», зроблено висновок про авторитет батька, позитивне і тепле відношення до дівчинки. Дитина почувається комфортно у родині, в якій проживає, не відчуває негативних емоцій стосовно усіх членів сімї, здебільшого демонструє нейтральні емоції під час спілкування про маму, проте прослідковується бажання підтримувати з нею стосунки, отримувати турботу й допомогу.

У висновку також зазначено, що в ході бесіди з класним керівником зясовано, що протягом навчання ОСОБА_9 у першому класі мати брала активну участь у шкільному житті дочки, приділяла належну увагу вихованню та всебічному розвитку дитини, майже завжди приводила дитину до школи, забирала після занять, постійно цікавилась успіхами дочки, відвідувала батьківські збори, класні свята. Але у другому семестрі поточного навчального року мати дуже рідко приходила до школи, цікавилась навчанням дочки в основному у телефонному режимі.

ОСОБА_9 до висновку Харківської районної державної адміністрації № 01-15/1210, доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_4

Крім того, у судовому засіданні в якості свідків була допитана малолітня ОСОБА_7, яка пояснила, що вона проживає з батьком в с. Веселе, з ними також проживають її дід та бабуся. Вона має окрему кімнату, батько приділяє їй багато уваги, проводить з нею свій вільний час, кожні вихідні вони разом. В с. Веселе вона навчається у школі, відвідує гурток, має багато друзів, їй подобається жити та навчатися в с. Веселе. ОСОБА_7 зазначає, що вона бажає залишитись з батьком, оскільки їй з ним краще ніж з матірю. Вона ображена на матір, оскільки та не відвідує її, не приїжджала на день народження та Новий рік, не приходить до школи, дуже рідко телефонує, та не відповідає на її телефонні дзвінки. Коли вона проживала разом з матірю в м. Харкові, остання її сварила, ображала, застосовувала фізичну силу, зовсім не приділяла уваги. В м. Харкові вони проживали в квартирі з бабусею, дідом та її дядьком, вона не мала окремої кімнати, а проживала в одній кімнаті з матірю та братом. Крім того, у Харкові у неї немає друзів та знайомих, в школу в м. Харкові вона відвідала лише один раз, а потім її забрав батько.

На час розгляду справи ОСОБА_7 проживає разом із батьком, відвідує Веселянську ЗОШ за місцем проживання, батько сприяє всебічному розвитку здібностей ОСОБА_7, піклується про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує дитині всебічно розвиваюче дозвілля, має належні житлово-побутові умови для виховання та розвитку дитини.

Таким чином, суд обґрунтовано, відповідно до наявних у справі доказів встановив, що виходячи із умов проживання, психологічного стану дитини та можливості приділяти малолітній дитині, яка на день ухвалення рішення досягла віку вісім з половиною років, з урахуванням її особистої думки і ставлення до батьків, дійшов правильного висновку, що в інтересах дитини визначити її місце проживання разом з батьком, що відповідає нормі ст. 161 СК України.

Стаття 9 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) передбачає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду цього питання всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Районним судом при ухваленні рішення були дотримана вищевказана норма Конвенції, ухваленої на підставі Декларації Прав дитини, прийнятої Резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, і тому посилання в доводах скарги на недотримання принципів 6 вказаної Декларації Прав дитини є безпідставним. Колегія суддів також відхиляє доводи скарги про те, що дитина внаслідок оскарженого рішення буде позбавлена материнської уваги, оскільки як встановлено під час апеляційного розгляду справи позивач ОСОБА_4 уклав новий шлюб, дитина проживає у повній сім?ї і має добрі відносини з його дружиною . Доводи скарги про низькі моральні якості позивача, відсутність самостійного доходу, та його погрози на адресу відповідача, перешкоджання у спілкуванні з дитиною - об?єктивно нічим не доведені і спростовуються матеріалами справи. Для визначення порядку участі у вихованні дитини вона має право відповідно до ст. 159 СК України звернутися до органу опіки та піклування, а при невиконанні його рішення чи наявності спору - звернутися з таким позовом до суду.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права , а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: