Справа №295/4833/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 2088964 зі строком повернення коштів 22.03.2015 року та внесено вклад у сумі 1188,79 дол. США. На неодноразові вимоги позивача кошти йому повернуті не були, чим порушені його права на отримання власних коштів та внаслідок перенесених ним душевних страждань заподіяна моральна шкода. Тому просив стягнути з відповідача банківський вклад в сумі 1188,79 дол. США, 30,00 дол. США відсотків за договором та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У подальшому позивач подав заяву, в якій уточнив позовні вимоги в частині стягнення коштів банківського вкладу. У заяві зазначив, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому було виплачено 21631,76 грн., що на час виплати цих коштів становило 940 дол. США, у звязку з чим просить стягнути з відповідача 248 дол. США коштів банківського вкладу та 30,00 дол. США відсотків.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки до суду не повідомив.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2088964 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ Перший», згідно якого позивачем розміщено вклад на суму 1188,79 дол. США з виплатою вкладнику 11 % річних, що підтверджується копією договору (а.с. 14). Умовами договору передбачено, що датою повернення вкладу є 22.03.2015 року. Внесення зазначеної суми коштів підтверджується, окрім укладеного договору, заявою на безготівкове перерахування коштів № 8218 від 22.12.2014 року (а.с. 17).

26.02.2015 року позивач звертався до відповідача із письмовою вимогою про дострокове повернення йому вказаної суми вкладу та сплати відсотків згідно договору, яку було направлено поштою (а.с. 7, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 року № 26 в ПАТ «КБ «Надра» з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 85 від 23.04.2015 року «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05.06.2015 року, а згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 05.06.2015 року.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відтак, у зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтвердженні вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Враховуючи викладене, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського вкладу, які носять майново-грошовий характер, а відтак у даному випадку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Як убачається із заяви на перерахування коштів (а.с. 55), Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було виплачено 21631,76 грн. за договором банківського вкладу.

Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать проте, що з 06.02.2015 року було прийнято рішення про введення в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, а строк повернення вкладу позивача на час запровадження тимчасової адміністрації ще не настав. Тому спірні правовідносини між сторонами регулюються Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним та має пріоритет відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. З 05.06.2015 року у відповідача розпочата процедура ліквідації. Позивач має право на отримання належної йому суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості відшкодування за його вкладом грошові кошти в сумі 21631,76 грн. було перераховано. Позов предявлено до ПАТ «КБ «Надра», а до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовних вимог щодо неповної сплати грошових коштів позивачем не заявлено.

Окрім того, умовами договору банківського вкладу та нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасного повернення банківського вкладу.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525, 526, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова