Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3401/15-ц
провадження № 2/369/4456/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 травня 2006 року між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 65-06ф, відповідно до умов п. 2.1. даного договору банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 360 000,00 доларів США строком з 22 травня 2006 року по 22 червня 2026 року зі сплатою 12,5 % річних для споживчих цілей.
В подальшому між банком та ОСОБА_1 було укладено девять додаткових угод, згідно умов яких переносився строк сплати заборгованості за кредитним договором, строк сплати процентів, змінювалась процентна ставка, передбачена за користування кредитними коштами.
Взявши на себе зобовязання за кредитним договором, ОСОБА_1 зобовязалась погашення кредитної заборгованості та процентів проводити щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним.
Відповідно до умов п. 3.2.1 договору банк зобовязався відкрити позичальнику позичковий рахунок для видачі кредиту.
Відповідно до умов п. 2.1 договору позичальник зобовязався проводити погашення кредитної заборгованості щорічно з 01 по 10 травня, починаючи з 2007 року, а відсотки щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним та повернути кредит до 22 травня 2026 року.
Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, а ОСОБА_1 в свою чергу, належним чином грошові кошти не повернула та не сплачувала проценти за користування кредитом.
14 червня 2006 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, що зареєстрований за № 9461, згідно умов якого в іпотеку банку передано групу нежилих приміщень № 62, що розташовані в м. Києві по бульвару Дружби Народів, 13.
Банк неодноразово звертався з вимогою до ОСОБА_1 щодо повернення коштів, однак заборгованість погашена не була.
Станом на 24 грудня 2014 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед банком становить 304 404,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року становить 1566,1713 грн. за 100 доларів США, і в еквіваленті становить 4 767 489,33 грн. та 288 128,23 грн. штрафних санкцій, з яких заборгованість за кредитом становить 260 411,12 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23 грудня 2014 року - 2343,5369 грн. за 100 доларів США еквівалентно становить 4 078 484,22 грн.; заборгованість за процентами становить 43 992,96 доларів США в еквіваленті становить 689 005,11 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 253,41 грн., пеня за прострочення сплати процентів 5 297,42 грн.; з % річних згідно статті 625 ЦК України за користування кредитними грошовими коштами 666,56 грн.; штраф за невиконання умов ст. 4 іпотечного договору від 14 червня 2006 року 281 910,84 грн..
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року в розмірі 304 404,08 доларів США, що еквівалентно становить 4 767 489 грн. 33 коп. та 288 128 грн. 23 коп. штрафних санкцій.
В подальшому позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України подав заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 10 квітня 2015 року становить 310 523,11 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року становить 2343,5369 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 7 277 223 грн. 67 коп. та 450 327 грн. 72 коп. штрафних санкцій. Заборгованість за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року складається із заборгованості за кредитом 260 411,12 доларів США, що еквівалентно 6 102 830 грн. 69 коп., заборгованості по процентам 50 111,99 доларів США, що еквівалентно 1 174 392 грн. 98 коп., нарахованої пені за прострочення сплати кредиту 1 767,96 грн., пені за прострочення сплати процентів 23 669 грн. 96 коп., 3 % річних 3 053 грн. 16 коп., штраф за невиконання умов п. 4 Іпотечного договору 421 836 грн. 64 коп..
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Брокбізнесбанк», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання припиненим кредитного договору, визнання відсутнім у банку права на стягнення заборгованості за кредитним договором, визнання припиненим іпотечного договору, визнання відсутнім у банку права на предмет іпотечного договору, зобовязання вчинити дії.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 17 червня 2015 року юридична особа за законодавством республіки Кіпр FOTHERBY LIMITED здійснила часткове відступлення на її користь права вимоги до ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором банківського вкладу № 05-02-2011 від 22 лютого 2011 року зі змінами та доповненнями до нього, в розмірі 350 000 доларів США. Підставою для часткового відступлення права вимоги є договір комісії № 09-06/2015 на вчинення правочину щодо придбання права вимоги за договором банківського вкладу від 09 червня 2015 року, який вона уклала з ТОВ «Арма Факторинг».
09 червня 2015 року між FOTHERBY LIMITED та ТОВ «Арма Факторинг» був укладений договір факторингу № 960/226270-15, відповідно д умов якого обсяг (сума) прав вимоги встановлена у 350 000 доларів США.
З 22 червня 2015 року вона набула права вимоги до ПАТ «Брокбізнесбанк» на суму 350 000 доларів США, що станом на 25 травня 2015 року в еквіваленті становить 7 292 898 грн. 55 коп..
У звязку з викладеним ОСОБА_1 набула права кредитора до ПАТ «Брокбізнесбанк» у зазначених зобовязаннях, тобто у правовідносинах, які виникли між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» відбулося поєднання в особі ОСОБА_1 боржника і кредитора банку у грошовому зобовязанні.
На підставі положень ст. 606 ЦК України з 22 червня 2015 року відбулося поєднання боржника та кредитора в одній особі ОСОБА_1, що є наслідком припинення усіх зобовязань за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року та за іпотечним договором.
Враховуючи викладене, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 просила визнати припиненим з 22 червня 2015 року кредитний договір № 65-06ф від 22 травня 2006 року; визнати відсутнім з 22 травня 2006 року у ПАТ «Брокбізнесбанк» права на стягнення заборгованості, пені за прострочення сплати кредиту і процентів, 3 % річних за користування чужими коштами та штрафних санкцій за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року; визнати припиненим з 22 червня 2015 року іпотечного договору; визнати відсутнім з 22 червня 2015 року у ПАТ «Брокбізнесбанк» права на предмет іпотечного договору від 14 червня 2006 року; зобовязати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку та запис про заборону відчуження нерухомого майна: групи нежилих приміщень № 62 (в літ. А) площею 145,70 кв.м., які розташовані в м. Києві по бульв. Дружби народів, буд. № 13.
Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання припиненим кредитного договору, визнання відсутнім у банку права на стягнення заборгованості за кредитним договором, визнання припиненим іпотечного договору, визнання відсутнім у банку права на предмет іпотечного договору, зобовязання вчинити дії залишено без розгляду на підставі вимог п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України.
У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» позов підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.
Оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином неодноразово повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 травня 2006 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов п. 2.1. якого банк надав позичальнику кредит в сумі 360 000 доларів США строком з 22 травня 2006 року по 22 травня 2026 року зі сплатою 12,5 % річних для споживчих цілей.
Відповідно до умов п. п. 4.1., 4.3. кредитного договору погашення заборгованості проводиться позичальником щорічно з 1 по 10 травня, починаючи з 2007 року, а сплата відсотків щомісячно, не пізніше 10 числа, наступного за звітним. Відсотки нараховуються і сплачуються за фактичний час користування кредитом на умовах і в межах строку, вказаного в п. 2.1. договору.
Згідно умов п. 6.1. кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного погашення позичальником суми кредиту, процентів і можливим нарахованих штрафних санкцій.
Відповідно до умов п. п. 7.1., 7.2. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення кредиту та (або) відсотків за користування ним банк має право стягнути з позичальника штрафні проценти, які нараховуються, виходячи з подвійної ставки по кредиту в п. 2.1. цього договору від суми простроченої і непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Банк має право достроково припинити свої зобовязання за цим договором і вимагати від позичальника повернення всієї заборгованості, включаючи кредит, відсотки і пеню, при невиконанні позичальником наступних умов: ненадання інформації про зміну своєї адреси, телефонів та банківських рахунків в триденний термін після їх зміни; при несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом та пені, передбачених цим договором.
Згідно умов п. п. 6.4.-6.5. кредитного договору зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін. Пролонгація цього договору можлива за умовами взаємної згоди сторін.
14 червня 2006 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов п. 1 якої в забезпечення пункту 5.1. кредитного договору № 65-06ф від 22 травня 2006 року позичальник надає договір іпотеки на нежилі приміщення від 14 червня 2006 року.
Між банком та ОСОБА_1 було укладено 9 додаткових угод, згідно умов яких вносились зміни до кредитного договору № 65-06ф від 22 травня 2006 року щодо строку сплати заборгованості по кредиту, строку сплати процентів та збільшення процентної ставка за користування кредитними коштами.
14 березня 2012 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 8, відповідно до умов якої сторонами були внесено зміни до кредитного договору. Так, згідно умов Додаткової угоди № 8 сторонами погоджено, що з 01 квітня 2012 року встановлено сплату процентів за фіксованою процентною ставкою в розмірі 8 % річних за користування кредитом згідно умов кредитного договору. Погашення кредитної заборгованості та процентів проводиться позичальником щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, згідно із додатком № 1. Проценти нараховуються і сплачуються за фактичний час користування кредитом на умовах і в межах строку, вказаного в п. 2.1. кредитного договору. Банк встановлює фіксовану процентну ставку у розмірі 13 % річних у випадку порушення умов графіку погашення кредитної заборгованості та процентів, визначеного у Додатку № 1, та строків, визначених в п. 4.1. кредитного договору, починаючи з наступного календарного дня за датою такого невиконання. У випадку несвоєчасного погашення кредиту та (або) процентів за використання ним кредитних коштів, банк стягує з позичальника пеню, яка нараховується, виходячи з подвійної процентної ставки по кредиту, визначеної в п. 2.1. кредитного договору, від суми простроченої і непогашеної заборгованості за кожен день прострочення.
14 червня 2006 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець ОСОБА_1 з метою виконання основного зобовязання, що випливає з кредитних договорів, передала в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку предмет іпотеки.
Відповідно до умов п. 1.2. іпотечного договору, згідно з цим договором предметом іпотеки забезпечується зобовязання позичальника у розмірах, зазначених у кредитних договорах, що складається із суми кредиту, процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, комісій, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до умов п. 1.6. іпотечного договору предмет іпотеки є власністю іпотекодавця, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 22 травня 2006 року за реєстровим № 3708, та ОСОБА_3 прийому-передачі нежилих приміщень від 22 травня 2006 року, довідкою-характеристикою, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 02 червня 2006 року за № 1165612, в якій зазначено, що балансова вартість нерухомого майна становить 764 160 грн..
Згідно умов п. 4.6 Іпотечного договору у випадку недотримання іпотекодавцем умов, передбачених п. п. 4.1, 4.2., 4.5. цього договору іпотекодержатель має право вимагати сплати штрафу у розмірі 5 % від суми кредиту.
Згідно іпотечного договору від 14 червня 2006 року предметом іпотеки є група нежилих приміщень № 62 (в літ. «А»), площею 145,70 кв.м., що розташовані в місті Києві по бульвару Дружби Народів, будинок № 13.
ОСОБА_1 була обізнана про наявність в неї заборгованості за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року, та навіть намагалась врегулювати проблемну заборгованість з банком у позасудовому порядку, про що свідчать її листи-звернення до банку, копії яких долучені до матеріалів справи. Однак домовленостей в позасудовому порядку між банком та позичальником ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості досягнуто не було.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості з серпня 2014 року ОСОБА_1 почала порушувати умови кредитного договору та не сплачувала необхідні платежі, передбачені умовами договору.
Станом на 10 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, становить 310 523,11 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року становить 2343,5369 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 7 277 223 грн. 67 коп. та 450 327 грн. 72 коп. штрафних санкцій. Заборгованість за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року складається із заборгованості за кредитом 260 411,12 доларів США, що еквівалентно 6 102 830 грн. 69 коп., заборгованості по процентам 50 111,99 доларів США, що еквівалентно 1 174 392 грн. 98 коп., нарахованої пені за прострочення сплати кредиту 1 767,96 грн., пені за прострочення сплати процентів 23 669 грн. 96 коп., 3 % річних 3 053 грн. 16 коп., штраф за невиконання умов п. 4 Іпотечного договору 421 836 грн. 64 коп..
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені за прострочення основного зобовязання за період з 11 серпня 2012 року по 11 березня 2015 року становить 75,44 доларів США, що в еквіваленті становить 1 767 грн. 96 коп. (станом на 10 квітня 2015 року 100 доларів США за Курсом НБУ становить 2343,5369 грн.); пеня за прострочення сплати процентів за період з 11 червня 2006 року по 11 березня 2015 року складає 1 010,01 доларів США, що в еквіваленті становить 23 669 грн. 96 коп..
Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише в березні 2015 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову, а саме заборгованість по пені за прострочення основного зобовязання слід стягнути з ОСОБА_1 за період нарахування з 11 січня 2014 року по 11 березня 2015 року в розмірі 71,32 доларів США, що в еквіваленті становить 1 671 грн. 41 коп., та заборгованість по пені за прострочення сплати процентів підлягає стягненню з ОСОБА_1 за період нарахування з 11 вересня 2014 року по 11 березня 2015 року в розмірі 905,82 доларів США, що в еквіваленті становить 21 228 грн. 23 коп..
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту та вважає за доцільне стягнути з відповідача нараховану пеню за прострочення основного зобовязання в розмірі 71,32 доларів США, що в еквіваленті становить 1 671 грн. 41 коп., та заборгованості по пені за прострочення сплати процентів в розмірі 905,82 доларів США, що в еквіваленті становить 21 228 грн. 23 коп.. В решті стягнення пені суд відмовляє у задоволенні позову.
Згідно вимог ст. ст. 525 і 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконує взятих на себе за договором зобовязань, банк нарахував відповідачу згідно зі ст. 625 ЦК України, 3 % річних в розмірі 3 053 грн. 16 коп., за користування чужими грошовими коштами.
Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредиту та процентах в розмірі 7 277 223,67 грн., заборгованість по нарахованій пені за прострочення сплати кредиту та процентів у розмірі 22 899,64 грн., 3 % річних в розмірі 3 053,16 грн., та нарахований штраф за невиконання умов. п. 4 Іпотечного договору в розмірі 421 836,64 грн..
Відповідно до положень Статуту ОСОБА_2 акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» є правонаступником Акціонерного банку «Брокбізнесбанк».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 11 червня 2014 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_4.
Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь держави.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 526, 553, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 224, 226, 232 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року заборгованість по кредиту в розмірі 260 411,12 доларів США, що в еквіваленті становить 6 102 830 грн. 69 коп., заборгованість по процентам в розмірі 50 111,99 доларів США, що в еквіваленті становить 1 174 392 грн. 98 коп., нараховану пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 1 671 грн. 41 коп., нараховану пеню за прострочення сплати процентів в розмірі 21 228 грн. 23 коп., 3 % річних в розмірі 3 053 грн. 16 коп., штрафні санкції в розмірі 421 836 грн. 64 коп., всього 7 725 013 грн. 11 коп..
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654 грн. в дохід держави.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.
Суддя Ковальчук Л.М.