Справа № 303/6746/15-ц
У Х В А Л А
Іменем України

23 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 р. за позовом приватного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :
Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції (надалі Банк) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 у жовтні 2015 р.

Просило стягнути з відповідача на свою користь 1612.62 доларів США, в еквіваленті 34792.49 грн., заборгованості за кредитним договором і 1218.37 грн. судових витрат.

На обґрунтування зазначало, що 06.06.08 р. уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 014/03-3/152-М (надалі Договір) на суму 10000 доларів США терміном по 05.06.15 р. зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами.

Узятих на себе зобов`язань відповідач не виконала, що станом на 24.09.15 р. призвело до утворення заборгованості на загальну суму 1612,62 доларів США (34792,49 грн.), з яких 1124,56 доларів США (24262,53 гривень) заборгованість за кредитом; 55,69 доларів США (1201,52 гривень) заборгованість по відсотках; 432,37 доларів США (9328,44 гривень) пеня.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.11.15 р. позов задоволено повністю.

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що суд першої інстанції не надав їй можливості скористатися правовою допомогою; пеня нарахована неправомірно; вона не була обізнана з правом заявити клопотання про списання пені; окрім того, чоловік призваний до армії за мобілізацією і знаходиться в зоні АТО. Військовим комісаром Мукачівського об`єднаного військового округу було направлено листа до позивача з проханням призупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій, проте Банк не зреагував на це прохання.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала. Розмір боргу підтверджено копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 24.09.15 р. Указані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору і вимог ЦК України та відповідачем не спростовані, а заперечуючи проти позову, відповідачка жодних доказів щодо неправильності розрахунку суду не надала.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 526 ч.1, 530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Як видно з матеріалів справи, 06.06.08 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 014/03-3/152-М на споживчі цілі, за яким Банк надав позичальнику 10000,00 доларів США зі сплатою 15% річних із терміном погашення кредиту до 05.06.15 р.

Узятих на себе зобов`язань відповідачка належним чином не виконувала, що не заперечується, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1612.62 долари США, із яких: 1124.56 долари США (еквівалентно 34792.49 грн.) заборгованість за кредитом; 55.69 долари США (еквівалентно 1201.52 грн.) заборгованість по відсоткам; 432.37 долари США (еквівалентно 9328.44 грн.) пеня.

Доказів погашення цієї заборгованості ОСОБА_1 не подала.

Отже, суд першої інстанції дійшов цілком правильного висновку і стягнув указану заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що її чоловік призваний до армії за мобілізацією і знаходиться в зоні АТО і військовим комісаром Мукачівського об`єднаного військового округу було направлено листа до позивача з проханням призупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій, але Банк не зреагував на це прохання, не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Однак, для цього потрібно отримати посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до статті 3 цього Закону його дія поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Відомостей щодо застосування норм п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до позичальника матеріали справи не містять. Натомість, у матеріалах справи є копія листа військового комісара Мукачівського об`єднаного міського військового комісаріату полковника ОСОБА_2 , адресованого Банку з проханням розгляду можливості тимчасового призупинення нарахування процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором № 014/03-3/152-М від 06.06.08 р., який не може слугувати належним і допустимим доказом.

Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1 , її чоловік посвідчення учасника бойових дій не має.

Твердження апелянта про те що суд першої інстанції не надав їй можливості скористатися правовою допомогою не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивач мав можливість скористатися такою допомогою у суді апеляційної інстанції при розгляді справи. Крім того, цивільне процесуальне законодавство не передбачає випадків обов`язкової участі в справі особи, яка надає правову допомогу, чи представника (за винятком участі законних представників). Кожна особа самостійно вирішує, чи є у неї потреба скористатися правовою допомогою.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, не встановлено, а заочний розгляд справи не призвів до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: