АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8157/15 Головуючий 1 інст. Вергун І.В.
Справа № 623/2702/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про виселення з приватного житлового будинку,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є власником ? частини будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Ізюм, по пров. Партизанському, № 32 на підставі свідоцтва № 643 про право власності на житловий будинок, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмського міськвиконкому 04.11.2005 року. Власником іншої ? частини будинку на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2014 року є ОСОБА_3, його колишня дружина.

В зазначеному будинку офіційно зареєстровані він, ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_4

В жовтні 2014 року самочинно вселився відповідач, який в ньому не зареєстрований. Договору найму жилого приміщення між ними не укладався, своєї згоди на його вселення він не надавав, відповідач у родинних відносинах ні з ким із зареєстрованих осіб не перебуває.

Зазначив, що всупереч його волі відповідач веде власне господарство, розпоряджається будинком, як своєю власністю, погрожує провести в будинку переобладнання, зрізати у кімнаті батарею, до будинку не впускає та вчиняє скандали.

З цього приводу він викликав міліцію.

Просив виселити ОСОБА_2 з житлового будинку за адресою Харківська область, м. Ізюм, пров. Партизанський, № 32 без надання іншого житлового приміщення, стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати в сумі 243,60 грн.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_3

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року в позові ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача судові витрати. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що спосіб захисту, який ОСОБА_1 обрав, є невірним.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що співвласниками спірного будинку за адресою: м. Ізюм Харківської області провулок Партизанський, № 32 в рівних частках є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Виділ житлового будинку в натурі не здійснювався.

У спірному будинку зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Однак, фактично проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в спірному будинку він не проживає з 16 листопада 2013 року, а проживає в будинку своєї дружини, з якою 15 липня 2014 року зареєстрував шлюб. В спірному будинку він не проживає, оскільки його колишня дружина ОСОБА_3 не надає йому ключів від будинку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснили, що ОСОБА_2 проживає в спірному будинку без реєстрації як чоловік ОСОБА_3, з якою зареєстрував шлюб 18 серпня 2015 року. ОСОБА_3 не надає йому ключів, оскільки вона вважає, що ОСОБА_1 є сторонньою для них особою, його речей в спірному будинку немає.

Як вбачається з пояснень сторін та третьої особи ОСОБА_2 проживає без реєстрації з дозволу одного із співвласників будинку як член сімї в будинку, який належить на праві приватної власності співвласникам колишньому подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що виселити особу без надання іншого житла з будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності на підставі норми, яка передбачає виселення особи без надання громадянинові іншого житла, віднесеним до житлових правовідносин в будинках державного і громадського житлового фонду, неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи спірний будинок належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Загальні положення про право власності передбачені главою 23 ЦК України .

Зокрема, статтями 317, 321, 358, 368, 391 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном ОСОБА_1 до суду не звертався.

За таких обставин судова колегія вважає, що ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи і підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії