Справа № 487/7471/15-ц
Провадження № 2/487/2966/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючий - суддя Біцюк А.В.,

за участю секретаря Бавикіної Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року ОСОБА_1 в особі представника за договором ОСОБА_2, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними. В позовній заяві позивач зазначила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2013 року є власником ? квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7. Відповідачка ОСОБА_3 володіла ? квартири АДРЕСА_1, яку отримала у спадок після смерті ОСОБА_8 В зазначеній квартирі ні позивач, ні відповідачка не проживали. В жовтні 2014 року позивачці стало відомо, що відповідачка ОСОБА_3 продала свою частку квартиру. Оскільки на даний час вона позбавлена на свій розсуд розпоряджатися своєю власністю та відповідачка ОСОБА_3 поза її волею розпорядилася часткою в неподільному майні, просила визнати договір відчуження ? частки квартири №3 за адресою: м. Миколаїв, вул. Правди, 12-а недійсним.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві, просила його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд про його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, просила суд винести рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, просила суд винести рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнала у повному обсязі, проти задоволення позову заперечували.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Позивачка ОСОБА_1 є власником ? частини квартири №3, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Правди, 12-А на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13675100 від 29.11.2013 року.

На підставі договору дарування ОСОБА_3 подарувала ? частини квартири №3, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Правди, 12-А ОСОБА_6, що підтверджується договором дарування від 02.09.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Отже, суд приходить до висновку, що нормами чинного законодавства не передбачено обовязок співвласника здійснювати відчуження свого майна лише за згодою іншого співвласника при даруванні, а тому відсутні підстави вважати, що угоди, які позивач просить вазнати недійсними не відповідають закону.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст. 361,362 ЦК України, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10,11,60,361,362 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, аде не були присутніми під час його проголошення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

СУДДЯ: А. В. БІЦЮК