РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7902/15-ц

Пров. №2/668/2248/15

08.12.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі: головуючого судді Зубова О.С., при секретарі Хандусенко О.Е., за участю представника позивачів - адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 представника відповідача ХМР ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 визнання права користування кімнатою гуртожитку та визнання рішення і ордеру недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом та пояснили у судовому засіданні, що проживали разом в кімнаті №216-а в гуртожитку по вул.Бучми №22 в м.Херсоні ОСОБА_10 звернулася до виконавчого комітету Херсонської міської ради (далі ВК ХМР) з питанням щодо можливості заселення її із родиною до кімнати №216-б в цьому та отримала згоду на заселення їх позивачів до вказаної кімнати та прописано у вказаній кімнаті. Проте, в подальшому позивачів сповіщено, що на підставі рішення ВК ХМР від 21.04.2015 року на спірну кімнату видано ордер ОСОБА_2 з неповнолітнім сином. Вважають такі дії ВК ХМР необґрунтованими та такими, що порушили їхнє право на надання житлової площі в гуртожитку, як осіб, що не забезпечені житлом. Просили суд скасувати вищевказане рішення ВК ХМР, визнати їх такими, що потребують одержання житлової площі в гуртожитку та мають право на надання в користування спірної кімнати.

Представник відповідача ВК ХМР в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та вказуючи, що оскаржуване рішення ВК ХМР було прийняте із дотриманням вимог чинного законодавство, так як позивачам вказана кімната в користування не передавалася.

Відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказуючи, що спірну кімнату їм надано у відповідності до чинного законодавства та вони є її законним користувачами. Разом з цим вказуючи, що ОСОБА_10 проживає у гуртожитку одна та тому не має права на отримання додаткової кімнати.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.

Гуртожиток розташований по вул.Бучми №22 у м.Херсоні знаходиться у власності територіальної громади ХМР.

На підставі рішення ВК ХМР №194 від 19.08.2014 року позивачу ОСОБА_10 видано ордер №62 від 22.08.2014 року на житлове приміщення: кімнату №216-а в гуртожитку розташованому у м.Херсоні по вул.Бучми №22. жилою площею 12,4 кв.м., зі складом 1 людина.

У листопаді 2014 року у звязку із відсутністю місця постійного проживання до ОСОБА_10 вселилися інші позивачі та враховуючи малий розмір жилої площі, яка не відповідає потребам позивачів для забезпечення нормального проживання, ОСОБА_10 звернулася до відділ по обліку та розподілу житлової площі ХМР з питанням про можливість заселення суміжної вільної кімнати №216-б загальною площею 18 кв.м.

Листом від 19.12.2014 року ОСОБА_10 надано відповідь на вищевказане звернення, відповідно до якого останній розяснено, що вразі надання нею довідки з КП «Центр» форми 2 про склад сімї та займану площу із зазначенням складу її сімї чотири особи, питання про надання їй, як такої, що перебуває на квартирному обліку, додаткового житлового приміщення №216-б буде розглянуте позитивно.

За вказаних обставин та з відома КП «Центр» позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8 вселились у спірне жиле приміщення.

Вказані обставини підтверджується лицевим рахунком №08523, довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку від 31.03.2015 року виданих КП «Центр» та актом обстеження житлових умов родини ОСОБА_10 від 15.12.2014 року.

Позивачі зверталися до ХМР з проханням щодо вирішення питання про найм спірної кімнати та з повідомленням про заселення в неї та надали всі документи, які були витребувані вищезазначеним листом від 19.12.2014 року.

Відповідачі ОСОБА_9 і ОСОБА_2 перебували на квартирному обліку з 17.12.2013 року.

Одночасно, з вирішенням питання про надання спірної кімнати позивачам, рішенням ВК ХМР №144 від 21.04.2015 року ОСОБА_9 і ОСОБА_2 видано ордер №25 на спірну кімнату.

Вказані обставини підтверджуються зі бранними по справі зазначеними вище документами, а також їх підтверджено показами допитаних у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_11 які підтвердили свій факт проживання у спірній кімнаті.

Допитані у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_12 показали, що родина позивачів не заселювалася і не проживала у спірній кімнаті взагалі, суд вважає ці докази недостовірними, так як вони спростовуються актом обстеження житлових умов позивачів.

Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов до наступного висновку.

У силу ст.9 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» у випадку, передбаченому ч.2 ст.8 цього Закону, взяття на квартирний облік та надання відповідним громадянам соціального житла здійснюється органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади, а саме виконавчий комитет ХМР та видає згідно з чинним законодавством ордери, які є єдиною підставою для вселення у надане соціальне житло. Кожний повнолітній і дієздатний громадянин, який раніше мешкав у гуртожитку та отримав відповідно до цього Закону соціальне житло, перед вселенням у надане йому (його сім'ї) соціальне житло зобов'язаний укласти договір про найом такого житла. Договір найму соціального житла укладається між органом місцевого самоврядування або уповноваженим ним органом і наймачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до листа відділу по обліку та розподілу житлової площі ХМР від 19.12.2014 року позивачу ОСОБА_10 розяснено, що вразі реєстрації разом з нею в кімнаті №216-а інших позивачів, вони вважатимуться такими, що потребують поліпшенню житлових умов та буде надано додаткове житлове приміщення №216-б в цьому ж гуртожитку.

На підставі вказаного листа та з відома КП «Центр» ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8 прописалися із ОСОБА_10 в кімнату №216-А в гуртожитку розташованому у м.Херсоні по вул.Бучми №22. жилою площею 12,4 кв.м.

У силу ст.34 Житлового кодексу Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок та які проживають у гуртожитках. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Так як, цій рівень забезпеченості складає всього по 3,1 кв.м на кожного позивача вони обґрунтовано повинні були бути включені до обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, після отримання вищевказаного листа позивачі з дозволу адміністрації гуртожитку вселилися та проживали в кімнаті №216-б, що підтверджується вищевказаним актом обстеження житлових умов родини ОСОБА_10 від 15.12.2014 року відповідно до якого: в блоці №2 даного гуртожитку мешкає родина ОСОБА_10 за складом сімї 4 особи. У кімнаті №216-а жилою площею 12,4 кв.м. мешкають ОСОБА_10 та ОСОБА_8 У кімнаті №216-б жилою площею 17,8 кв.м. мешкає ОСОБА_11, який є інвалідом ІІІ групи та ОСОБА_6

Оскільки ордер у ОСОБА_10 є тільки на кімнату №216-а, враховуючи, що родина має склад сімї 4 особи, де знаходиться батько інвалід ІІІ групи позивачам надано у користування кімнату №216-б даного гуртожитку.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачі мають переважне право на отримання спірної кімнати у користування.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей.

Згідно із ст.58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст.129 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого ВК ХМР від 21.04.2015 року №144 на підставі якого видано ордер №25 на імя ОСОБА_9 і ОСОБА_2 на спірну кімнату, оскільки на момент прийняття цього рішення, житлове приміщення не була вільною та перебувала у користуванні позивачів що призвело до порушень їх законних прав на забезпечення житлом, так як на підставі даного рішення позивачів було виселено з житлового приміщення без попереднього надання їм іншого житла.

Відповідно до наданих доказів відповідач ВК ХМР мав дані необхідність поліпшення житлових умов позивачів та зайняття вищевказаної кімнати та те, що не укладення договору найму спірної кімнати були зумовлені з вини адміністрації гуртожитку, та позивачі ОСОБА_11, ОСОБА_8 необґрунтовано не були поставлені на облік, в складі родини ОСОБА_13

Відповідно до ст.59 Житлового кодексу УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення.

Враховуючи встановлені факти порушення прав позивачів на своєчасне укладення договору найму та зарахування їх на облік, осіб які потребують, чим порушено їх право на надання зазначеної кімнати, тому на цій підставі ордер виданий відповідачу ОСОБА_2 та рішення на підставі якого від виданий підлягають визнанню недійсними, а позивачі такими, що потребують та мають право на надання кімнати №216-б у гуртожитку.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8 задовольнити.

Визнати недійсними:

- рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.04.2015 №144 в частині надання ОСОБА_2 та ОСОБА_9 кімнати №216-б. по вул.Бучми. 22. у м.Херсоні;

- ордер на жиле приміщення гуртожитку №25 від 20.04.2015 виданий ОСОБА_2 на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №144 від 21.04.2015.

Визнати ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_8 такими, що потребують та мають право на надання кімнати №216-б у гуртожитку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Херсону в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_14