АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про арешт майна боржника,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11878/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві та скасування постанови про арешт майна боржника повернуто скаржнику.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про повернення поданої скарги скаржнику, оскільки до скарги було додано копію нотаріально посвідченої довіреності, оригінал якої на першу вимогу суду міг бути наданий для огляду. Також зазначає, що суд на підставі положень ст. 121 ЦПК України мав залишити скаргу без руху, а не повертати її скаржнику.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Чайки І.В. та скасування постанови про арешт майна боржника.

03 липня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва скаргу ОСОБА_2 було повернуто судом скаржнику на підставі п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, в зв'язку з тим, що подана копія довіреності, якою скаржник уповноважив свого представника, в тому числі подавати та підписувати заяви, належним чином не завірена.

Проте, колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом було допущено порушення норм процесуального права.

Так, відповідно до роз'яснень, викладених в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно, у разі подання скарги представником скаржника, до неї додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження (ч. 8 ст. 119 ЦПК України)

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, у разі виникнення сумнівів щодо обсягу повноважень представника скаржника мав відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України залишити скаргу без руху та надати строк для усунення недоліків, а не повертати скаргу скаржнику.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві.

Враховуючи викладене, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року про повернення скарги ОСОБА_2 підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко