Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 листопада 2015 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Сукач А.С. з участю прокурора Андрєєва А.П., відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -
В судовому засіданні прокурор позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини.
Відповідач та її представник проти позову заперечували за його недоведеністю, а також з підстав погашення збитків в/ч НОМЕР_1 , завданих злочинними діями у повному обсязі. Крім цього, представник відповідача наполягав на безпідставності тверджень прокурора, що вирок суду звільняє позивача від обов`язку доказування розміру заподіяної шкоди, так як вирок не набрав законної сили.
Прокурор з запереченням представника відповідача не погодився, наполягав на тому, що вирок суду набрав законної сили.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
19 червня 2014 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.
До набрання законної сили вироком суду, а саме 24 липня 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва ОСОБА_1 звільнена від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "є" Закону України "Про амністію у 2014 році".
Ні вирок суду першої інстанції, ні ухвала про звільнення від відбування покарання в апеляційному порядку не оскаржувались, і, таким чином, після сплину передбаченого КПК України строку на їх оскарження набрали законної сили, що спростовує доводи представника відповідача.
Разом з цим, матеріали справи містять довідку в/ч НОМЕР_1 вих. № 283 від 04 лютого 2015 року, видану за підписам командира цієї військової частини, про те, що станом на 01 лютого 2015 року сума непогашених авансів, заявлених в позові, в сумі 117354 грн. 94 коп. погашена в касу в повному обсязі.
Суд роз`яснював право ініціатору позову щодо подання додаткових доказів на підтвердження розміру завданої внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 шкоди державі, проте скористатись цим правом прокурор не побажав, пославшись на достатність даних, викладених у вироку суду.
Проте, в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
В рамках даної цивільної справи відповідач не оспорює того, що з її боку мали місце діяння, в яких її визнано винною за вироком суду від 21 липня 2014 року, тобто стосовно тих обставин, які є преюдиційними згідно вироку. В той же час, відповідач заперечує проти того, що збитки, завдані внаслідок таких її дій по-перше: становлять суму, зазначену в позові, а по друге: є невідшкодованими нею а також третіми особами на користь в/ч НОМЕР_1 на час розгляду справи судом.
Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
За такого, суд доходить висновку про те, що ініціатором позову не представлено у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів на підтвердження розміру невідшкодованої на час розгляду цивільної справи шкоди, що була заподіяна в/ч НОМЕР_1 внаслідок злочинних дій відповідача.
Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.
В силу ст. 88 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову судовий збір з відповідача на користь держави стягненню не підлягає. Відомості про судові витрати відповідача матеріали справи не містять.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В. Батченко