Справа №: 164/1266/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_3 до Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької райдержадміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Лісівської сільської ради Маневицького району, Маневицької райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_4, яка померла 22.09.2014 року, ще за свого життя 19.05.2014 року склала заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельні ділянки та земельну частку (пай) заповіла їй позивачу ОСОБА_3 Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали ОСОБА_4

Представник відповідача - Лісівської сільської ради Маневицького району ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердила, що позивач ОСОБА_3 являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, яка померла 22.09.2014 року. Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Маневицької райдержадміністрації в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову райдержадміністрація не заперечує.

Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_3, представника відповідача Маневицької райдержадміністрації, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаних позивача та представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельної ділянки, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району. ОСОБА_4 померла 22.09.2014 року. Ще за свого життя 19.05.2014 року остання склала заповіт, який було посвідчено Лісівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельні ділянки та земельну частку (пай) заповіла позивачу ОСОБА_3 Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, заповіту від 19.05.2014 року, посвідченого Лісівською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 20, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 157126 від 23.09.2014 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493119 від 3.04.2007 року та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.09.2015 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2014 рік Лісівської сільської ради Маневицького району, довідки Лісівської сільської ради Маневицького району № 757 від 23.09.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 21.09.2015 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 774/01-16 від 23.11.2015 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_3, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району, які належали ОСОБА_4, фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1225, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по вул. Центральна, 42 в с. Лісове Маневицького району Волинської області, земельну ділянку, площею 0.4583 га, вартістю 4186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) гривень 72 копійки, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: