Провадження № 2/161/4701/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Олексюка А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла - ОСОБА_5.

Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - частки земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

23.03.2006 року спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1

Позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 та прийняла спадщину оскільки, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Просить суд, визнати за нею право власності на 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно - 15/50 частки земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовну заяву з врахуванням уточненних позовних вимог. Просили суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали. Не заперечували щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з державного акту серії НОМЕР_1 від 17.02.2003 року. власниками земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд являються ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с. 16).

На даній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який, на даний час, у нерівних часткахмають позивач - 15/50; ОСОБА_4 - 24/50 та ОСОБА_3 - 11/50.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.05.2006 року № 10594716 вбачається, що на підставі договору дарування від 20.04.2006 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 15/50 частки житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.02.2014 року (а.с. 7).

Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - частку земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

23.03.2006 року спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

Ст. 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. (а.с. )

Інші спадкоємці не претендують на спадкове майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. ).

Згідно ч. 1 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Згідно ч. 2 цієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщоінше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особамиправо на земельну ділянку визначається пропорційно до частокосіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом від 23.03.2006 року, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 15/50 частки земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 368, 370, 1226, 1228, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом від 23.03.2006 року, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 15/50 частки земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк