Провадження № 22-ц/783/8150/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар - Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2015 року у справі за позовомОСОБА_2 до КС «Львів» про зупинення стягнення у виконавчому провадженні, визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм процесуального права. Зазначає, що як споживач фінансових послуг звернулася з позовом в суд, оскільки укладення кредитного договору зумовило порушення її прав. Посилається на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки вказані положення є спеціальним законом по відношенню до ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулася з позовом до КС «Львів» про зупинення стягнення у виконавчому провадженні, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. Позивачка зазначала, що звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді від 09.10.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, з посиланням на несплату судового збору в розмірі 730,80 грн. та надано 5-денний строк для виконання вимог ухвали. (а.с.5)

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не виконала у встановлений строк вимог ухвали, недоліки не усунула, а саме - не оплатила судовий збір, зазначивши, що відповідно до ЗУ «Про судовий збір» категорію споживачів не віднесено до осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. (а.с.13-14)

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується у зв»язку з наступним.

Змінами, внесеними до Закону України «Про судовий збір», які набули чинності 1.09.2015 року, не передбачені пільги щодо сплати судового збору споживачами за позови, що пов»язані з порушенням їхніх прав.

Вищезазначений закон є загальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Однак відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «По захист прав споживачів» передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вказана норма є спеціальною, має вищий пріоритет та підлягає застосуванню до даної категорії спору.

Крім того відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Залишаючи позовну заяву без руху та повертаючи таку позивачці у зв»язку з несплатою судового збору, суд не врахував вказаних вимог закону, а тому колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2015 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_3