Номер провадження: 22-ц/785/272/15
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року, -

встановила:

Виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості в сумі 140 708,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2011 року встановлено факт будівництва ОСОБА_2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт в цілому складається з будинку під літерою "А", загальною площею 708,5 кв.м., житловою площею 157,3 кв.м.

На сьогоднішній день, на підставі свідоцтва про право власності від 01 березня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3

Оскільки, загальна площа житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає більше ніж 300 кв.м., то на підставі ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що набрав чинності з 12 березня 2011 року та рішення Виконавчого Комітету Одеської міської ради № 134 від 28.03.2013 року, ОСОБА_2 мав взяти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Розмір пайової участі вищевказаного об'єкту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 140 708,10 грн. Договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси не укладався.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2011 року за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 708,5 кв.м., житловою площею 157,3 кв.м. Зазначеним рішенням суду було також встановлено, що ОСОБА_2, отримавши в 2006 році Держакт на право власності на земельну ділянку, побудував на ній житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 708,5 кв.м., про що свідчить техпаспорт, складений 13.03.2011 року КП "ОМБТІ та РОН".

Рішення суду набрало законної сили.

Право власності на зазначений житловий будинок було зареєстровано КП "ОМБТІ та РОН", що сторонами не заперечувалось у судовому засіданні.

11 жовтня 2011 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 зазначений житловий будинок, про що було нотаріально укладено договір дарування зазначеного житлового будинку, який було зареєстровано в КП "ОМБТІ та РОН" - 01.11.2011 року, що сторонами також не заперечувалось у судовому засіданні.

01 березня 2012 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради, на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 7 від 09 лютого 2012 року, інспекцією ДАБК в Одеській області на ім'я ОСОБА_3, було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. В даному свідоцтві зазначено, що воно видано замість договору дарування від 11.10.2012 року.

Згідно з ч 1. Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що набрав чинності з 12.03.2011 року, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

28 березня 2013 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради, на виконання ст.40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" було прийнято рішення № 134 "Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у створенні розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси".

Даним рішенням затверджено типовий договір про пайову участь, методику розрахунку та участі замовників у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, відповідно до якої пайова участь сплачується замовниками, згідно договору про пайову участь, укладеного між замовником та виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Договір про пайову участь, не було укладено між ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Одеської міської ради.

На підставі рішення від 28.03.2013 року № 134 Виконавчого комітету Одеської міської ради, управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, 20.08.2013 року, було проведено розрахунок пайової участі на ім'я ОСОБА_3 при здійсненні нею будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зазначено, що розмір її пайової участі складає 140708,10 грн. Вказане підтверджується Листом № 1249/2 від 20.08.2013 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради та додатком до нього. (а.с.7-8).

Незважаючи на вказаний розрахунок стосовно ОСОБА_3, позивачем позов було подано до ОСОБА_2

Згідно з ч. 2 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина 3 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", передбачає, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно з абз. 7 ч. 9 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" пайові кошти підлягають перерахуванню до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 розділу V "Прикінцеві положення" ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", частина 3 статті 40, абз. 7 ч. 9 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" вступає в силу лише з 1 січня 2013 року.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на момент будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 708,5 кв. м. норми частини 3 ст. 40, абз. 7 ч. 9 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", на які посилається позивач не набрали законної сили.

Розрахунок заборгованості позивачем здійснено стосовно третьої особи, а не відповідача.

На момент будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не було ще прийнято рішення № 134 Виконавчого комітету Одеської міської ради "Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у створенні розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси", на підставі якого було позивачем здійснено зазначений відносно третьої особи, розрахунок.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акти цивільного законодавства не мають зворотної дії в часі, окрім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Норми частини 3 статті 40, абз. 7 ч. 9 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", так само, як і рішення № 134 Виконавчого комітету Одеської міської ради "Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у створенні розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси" не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

На час прийняття житлового будинку до експлуатації позивачем не були виконані вимоги частин 1, 5, 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" а саме не були встановлені: порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Одеси; нормативи для одиниці створеної потужності для визначення загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

Колегія погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є фактично тотожними змісту позовної заяви належну оцінку яким дав суд першої інстанції ухвалюючи рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції з їх оцінкою.

В апеляційній скарзі представника позивача не спростовуються та не містяться будь які посилання на встановлені судом першої інстанції обставини справи, а саме те, що:

- на момент будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 708,5 кв. м. норми частини 3 ст. 40, абз. 7 ч. 9 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", на які посилається позивач не набрали законної сили.

- розрахунок заборгованості позивачем здійснено стосовно третьої особи, а не відповідача.

- на момент будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не було ще прийнято рішення № 134 Виконавчого комітету Одеської міської ради "Про затвердження Методики визначення пайової участі замовників у створенні розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси", на підставі якого було позивачем здійснено зазначений відносно третьої особи, розрахунок.

На підставі наведеного, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Виконавчого комітету Одеської міської ради відхилити. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді А.П. Бабій

В.А. Станкевич