Справа № 750/881/15-ц
Провадження № 2/750/866/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі - Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про розірвання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

30 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", в якому просить з 18 серпня 2013 року розірвати договір про надання споживчого кредиту, укладений 03 вересня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", а також з 18 серпня 2013 року розірвати договір іпотеки від 03 вересня 2008 року.

Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що у зв'язку з існуванням рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2014 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, порушується співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє його, як позичальника, того, на що він розраховував при укладенні даного договору, а саме сплати заборгованості за кредитним договором до 2029 року. Позивач зазначає, що зміна обставин, яка виникла внаслідок прийняття рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2014 року, вносить істотний дисбаланс у договірні відносини між позичальником і банком. Іншою підставою для розірвання договору позивач зазначив зміну офіційного курсу долара США по відношенню до національної валюти - гривні. Дані обставини, як зазначає позивач, він не міг передбачити при укладенні договору або усунути їх при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

У судовому засіданні представник позивача, який одночасно є представником третьої особи ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання квартири в сумі 30000 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2029 року (а/с 10).

Також, 03 вересня 2008 року між сторонами в забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту було укладено договори поруки №№ 227041, 227043, за якими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 взяли на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_2 за договором (а/с 14-15, 16-17).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 між ОСОБА_2 та банком 03 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки № 30207Z177, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а/с 12-13).

ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4, а ОСОБА_3, у зв'язку з одруженням, змінила прізвище на - ОСОБА_3.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 37003,59 доларів США (тридцять сім тисяч три долари 59 центів), що еквівалентно 295769 грн. 71 коп. (а/с 18-19).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2014 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 18 серпня 2013 року виникла заборгованість, яка складає 37003,59 доларів США, з якої 29276,76 доларів США - заборгованість по кредиту, 6425,83 доларів США - заборгованість по процентам, 1301 доларів США - пеня.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, заборгованість, яку стягнуто за вищевказаним рішенням суду, він має намір погасити, проте, незважаючи на рішення суду про стягнення заборгованості, договір про надання споживчого кредиту діє і на суму заборгованості продовжують нараховуватися проценти і пеня.

Крім того, позивач вказує, що на момент укладення договору, він не міг навіть припустити, що в майбутньому може відбутися настільки значна зміна офіційного курсу долара США по відношенню до національної валюти України. Також, на момент укладення договору позивач сподівався на стабільну ситуацію на валютному ринку і на положення ст. 6 Закону України "Про Національний Банк України".

Позивач зазначив, що оскільки на даний час вбачається погіршення умов, які існували на час укладення договору і відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а тому договір має бути розірваним і розірвання договору має відбутися з дати, на яку судом визначена заборгованість, тобто з 18 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний.

Згідно ст.12 ч.1 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, тобто належним виконанням зобов'язання за кредитним договором з боку позивача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним в розмірі та валюті, як це було визначено договором.

Наявність судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не може свідчити про істотну зміну обставин, так як ч.2 ст. 1050 ЦК України, та й умовами кредитного договору передбачена можливість дострокового стягнення заборгованості у разі прострочення повернення позики, а тому ці обставини існували на час укладення договору і про можливість їх виникнення позивачу було відомо при укладенні кредитного договору.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і у порядку, встановлених законом.

Випадки і порядок використання іноземної валюти як платіжного засобу визначаються Законом України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", які діяли на час укладення спірного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах/, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про Національний Банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком.

Валютні курси, як зазначено в ч.1 ст.8 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним банком за погодженням з Кабінетом Міністрів.

Згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою правління НБУ від 12.11.2003 року №496, офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь - яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Виходячи зі змісту ст.ст. 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

За таких обставин, укладення кредитного договору та отримання позивачем кредиту в іноземній валюті на умовах, запропонованих банком та погоджених позивачем, а також дострокове стягнення банком заборгованості за кредитним договором не свідчить про зміну істотних обставин, які б давали підстави для розірвання кредитного договору за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Стаття 17 Закону України "Про іпотеку" передбачає підстави припинення іпотеки.

Цивільним кодексом України та Законом України "Про іпотеку" не передбачені підстави розірвання договору іпотеки, а передбачені підстави припинення іпотеки, а тому вимоги позивача щодо розірвання договору іпотеки є безпідставними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про розірвання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 651, 652, 653 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про розірвання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: