АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: визнання права Доповідач- Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Швецової Л.А. суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М., при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2011року

за позовом Повного товариства «Ломбард «Капітал»» Лапоног та Дороднова» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності та визнання такими, що втратили право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказав, що згідно договору позики №233 від 13.08.2007 року між ПТ «Ломбард «Капітал»» Лапоног та Дороднова» та відповідачами було укладено договір, відповідно до якого відповідачам була надана позика у розмірі 75000 грн. зі сплатою 3% щомісячно не пізніше 13 числа наступного місяця термін повернення позики був передбачений до 13.08.2008 року.

Крім того, 13.11.2007 р. між сторонами було підписано додаткову угоду до договору від 08.2007 р. № 233, і відповідачам з боку ПТ „Ломбард „Капітал» Лапоног та Дороднова» було додатково видано 75000 грн.

В забезпечення виконання зобов»язань, між позивачем та відповідачем 13.08.2007 р. було складено договір іпотеки, який був зареєстрований в державному реєстрі правочинів, відповідно якого в забезпечення своєчасного повернення суми позики по договору № 233 від 13.08.2007 р., а також відсотків по договору, відшкодування можливих збитків та штрафу, відповідачі передали в іпотеку позивачу належну їм на праві часткової власності приватну трьохкімнатну квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі не виконали взяті на себе за договором №233 зобов»язання по сплаті відсотків, штрафних санкцій та повернення позики в сумі 150000 грн., а загальна сума боргу складає 213000 грн., просять суд визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 втратившими право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ПТ „Ломбард „Капітал» Лапоног та Дороднова» право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та як представник ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2011 року позовні вимоги Повного товариства «Ломбард «Капітал»» Лапоног та Дороднова» задоволені. Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право власності та визнано за ПТ «Ломбард «Капітал»» Лапоног та Дородова" право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що вказане рішення було постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В судове засідання суду апеляційної інстанції відповідачі не з'явилися, причину не явки суду не повідомили, відповідно до ч. З ст. 27 ЦПК України сторони, які беруть участь у справі зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов"язки.

Ч. 5 ст.74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, матеріали справи містять судові повістки, з яких вбачається, що судові повістки не були вручені у зв"язку з тим, що відповідачів не було дома, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає за можливе розглядати справу за відсутністю не з'явившихся відповідачів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем в судове засідання надано належні та допустимі докази в обґрунтування того, що між сторонами укладено договір іпотеки і у зв»я:ку з невиконанням відповідачами своїх зобов»зань звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всеобічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судовим розглядом встановлено, що 13.08.2007 року між ПТ «Ломбард « Капітал» Лапонг та Дороднова» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачам було надано суму 75000 грн. зі сплатою 3% річних щомісячно, але не пізніше 13 числа наступного місяця, термін повернення 13.08.2008 року. 13.11.2007 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору від 13.08.2007 року і відповідачам було додатково видано 75000 грн. В забезпечення виконання зобов»язань по сплаті суми позики, можливих збитків та штрафу, між позивачем та відповідачами 13.08.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку належну їм на праві часткової власності квартируй л/С яка розташована в АДРЕСА_1., вартість квартири була встановлена сторонами у сумі 160000 грн.

Після отримання коштів, відповідачі свої обов»язки не виконували,ні жодної суми на погашення заборгованості внесено не було.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Якщо у зобов»язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 35 Закону України « Про іпотеку», 13.08.2008 року позивачем на адресу відповідачів було направлено листа про порушення ними основного зобов»язання та умов іпотечного договору.

Однак, вказаний лист залишився без відповіді, сума заборгованості сплачена не

була.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотеко держателя, який передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до п. 9, 10 договору іпотеки від 13.07.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачами іпотеко держатель набуває право звернення стягнення боргу на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцями хоча б одного із взятих на себе зобов2язань за договором позики. В разі невиконання іпотекодацями будь-якого із взятих на себе зобов»язань за договором позики, право власності на предмет іпотеки в повному обсязі по цьому договору переходить до іпотеко держателя. Іпотекодержатель вправі на свій розсуд задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки іншим способом, що передбачений розділом У Закону України « Про іпотеку».

Даних про те, що відповідачі виконали свої зобов»язання за договором позики та що іпотечний договір розірваний або визнаний недійсним, матеріали справи не містять.

Позивачем до суду апеляційної інстанції була надана довідка, відповідно до якої сума заборгованості станом на 20.06.2001 року за договором позики складає: сума боргу за основним зобов'язанням - 150000 грн., штраф - 22500 грн., 3% за 42,5 місяці - 1Г>1500 грн., загальна сума боргу складає 364000 грн.

П. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності передбачає звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачі свої зобов'язання за договором позики не виконують, значну заборгованість відповідачі в добровільному порядку не сплатили, стосовно надання розстрочки до позивача не зверталися, тому судова колегія приходить до висновку, що відповідачів обгрнутовано було позбавлено права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Судова колегія приходить до висновку, що посилання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на той факт, що судом не було зупинено провадження по справі у зв»язку з розглядом Червонозаводським районним судом м. Харкова адміністративної справи щодо припинення незаконних дій по видачі ОСОБА_5 паспорту громадянина України, необгрунтовані, оскільки даних про те, що розгляд адміністративної справи може вплинути на результат розгляду цивільної справи за позовом ПТ « Ломбард «Капітал» не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду стосовно того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування того, що судом необгрунтовано до вказаних правовідносин застосовано вимоги Закону України « Про іпотеку».

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на необхідність зменшення розміру штрафу, передбаченого п.3.1. договору позики то вказаний пункт договору не визнаний недійсним, при укладенні договору відповідачі погодилися з вказаними умовами договору, крім цього вказані питання не були предметом розгляду в суді першої інстанції, таким судова колегія вважає, що посилання в апеляційній скарзі на вказані обставини є безпідставними.

Крім того, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду, і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України, тобто з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв"язку доказів у їх сукупності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили см з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протяго двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді