У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2015 Справа №607/19435/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 22 грудня 2015 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою, в якій просить суд визнати дублікат виконавчого листа, виданого в цивільній справі №607/7887/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, таким, що не підлягає виконанню у звязку із повним та фактичним виконанням та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Одночасно із поданням вказаної заяви, заявником подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по справі №607/7887/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики до набрання рішення законної сили по даній справі.

Покликається на те, що 23 березня 2015 року в Перший відділ Державної виконавчої служби тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 подано заяву та дублікат виконавчого листа по справі №607/7887/14-ц від 29 вересня 2014 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 суму неповернутого боргу в розмірі 4089907,50 гривень, 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409, 29 гривень, 1700 гривень сплаченого державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. 26 березня 2015 року головним державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №46984590. 03.07.2015р. між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 укладено договір про повернення боргу (позики). 07.07.2015р. до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа без виконання у звязку із повним фактичним виконанням вищевказаного рішення суду. Однак, державним виконавцем не вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження. На даний час проводяться виконавчі дії щодо підготовки майна для проведення експертизи та для подальшої передачі майна для реалізації. Такі дії органу ДВС в подальшому можуть призвести до відчуження майна в рахунок погашення боргу ще до прийняття рішення по даній справі, що унеможливить в подальшому повернути майно в попереднє становище.

При розгляді заяви суддя приймає до уваги наступні обставини : відповідно до ч. 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за №6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV" Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відповідно до загальних положень Цивільного процесуального кодексу України (ст.ст.1,2,8 ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Розгляд справ за скаргою сторони виконавчого провадження на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, регламентується розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із змісту заяви та доданих письмових документів вбачається, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа (дубліката) №607/7887/14-ц виданого 24.09.2014р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700,00 грн. сплаченого держмита та 30,00 грн. витрат на ІТЗ. (виконавче провадження 46984590).

Заявник вказує на те, що ним заборгованість за виконавчим документом перед стягувачем погашена у повному обсязі. На підтвердження цієї обставини надає копію договору повернення боргу (позики) від 03.07.2015р. (згідно п. 3.1 договору, борг в розмірі визначеному п. 2.1 договору (4089907,50 грн. основний борг, 216409,00 грн. 3% річних, 1700,00 грн. - держмито, 30,00 грн. витрати на ІТЗ) передається боржником кредитору в момент підписання цього договору. А також копію заяви стягувача ОСОБА_2 адресованої Першому відділу ДВС ТМУЮ про повернення вищезгаданого виконавчого документа стягувачу у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Однак, станом на день звернення заявника із заявою про забезпечення позову виконавче провадження не завершене (виконавчий документ не повернутий стягувачу).

Матеріали заяви містять також інформацію про те, що субєктом оскарження вчинено дії щодо опису й арешту майна боржника, визначено вартість майна та передано майно на зберігання.

Також із матеріалів справи слідує, що стягувач не визнає того, що ним підписувались договір від 03.07.2015 р. та заява про повернення виконавчого документа стягувачу. Однак висновки проведених експертиз підтвердили виконання вказаного підпису стягувачем ОСОБА_2

Наведені обставини дають можливість дійти до висновку, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За вказаних обставин судом установлено підстави, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом із тим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» до завершення розгляду заяви при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Згідно із п. 6 ч. 1 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Враховуючи вищевказані обставини, суддя приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, стягнення на підставі вищезгаданого виконавчого документа необхідно зупинити до завершення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого в цивільній справі №607/7887/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, таким, що не підлягає виконанню, у звязку з його фактичним виконанням, так як у разі підтвердження в ході розгляду скарги факту погашення боржником суми боргу, не забезпечення цієї заяви може утруднити чи зробити неможливим відновлення порушених прав боржника.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України, ,суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (дубліката) №607/7887/14-ц виданого 24.09.2014р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700,00 грн. сплаченого держмита та 30,00 грн. витрат на ІТЗ до завершення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого в цивільній справі №607/7887/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, таким, що не підлягає виконанню, у звязку із повним виконанням.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали негайно надіслати у Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сливка Л.М.