У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про надання дозволу на виготовлення документів та виїзду дитини за кордон без згоди батька, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що з 10 лютого 2007 року по 3 березня 2015 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з нею. З метою повноцінного розвитку дитини, можливості її оздоровлення, вона має намір забезпечувати її відпочинком за кордоном. Відповідач виїхав до Сирійської Арабської Республіки, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п/п 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано доказів щодо мети виїзду дитини за кордон, держави прямування та конкретного часового проміжку перебування дитини в ній.

З огляду на викладене суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, який був предметом розгляду.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних судових рішеннях висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова