справа № 2/489/1050/15
Рішення Іменем України

03 березня 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням

встановив:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири, у якій крім нього зареєстровані його дружина ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 - відповідач по справі. З квітня 2007 року відповідач змінив своє місце проживання, але з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся.

Так як позивач є інвалідом І групи, а відповідач участі в утриманні квартири не приймає і власних речей в ній не має та без поважних причин не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу, це стало причиною звернення позивача до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача позов визнала, пояснивши, що її син тривалий час проживає разом з своєю дружиною у тещі, а тому не проти визнання його таким, що втратив право користування квартирою позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2000 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки ЖКП ММР «Південь» від 03.02.2015 №642 та відомостей сектору адресно-довідкової роботи ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Актом про не проживання від 02.02.2015 позивач підтвердив, що відповідач в вказаній квартирі не проживає з квітня 2007 року.

Із змісту позову та пояснень сторін встановлено, що після створення відповідачем власної сім'ї з квітня 2007 року він постійно проживає разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, але в ній не проживає більше року без поважних причин та участі в її утриманні не приймає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 03.03.2015.