Справа № 347/1961/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1758/2015
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря: Капущак С.В.,

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» -

Рокетської С.В., представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Косівського районного суду від 18 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_3 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, укладеного сторонами 02.11.2006 року на суму 10 000 грн зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості, утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2013 року дорівнює 34142,86 грн. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється погашати дану заборгованість, позивач просив стягнути її в примусовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Косівського районного суду від 18 вересня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт не погоджується із висновком суду про застосування строку позовної давності, оскільки 09.09.2011 року відповідачем виконаний останній платіж на суму 4 543 грн, а отже на час звернення до суду 03.06.2013 року позовна давність не пропущена. На думку апелянта, оскільки правовідносини між сторонами не припинено через їх фактичне невиконання належним чином, то позивач правомірно нараховував прострочені проценти, передбачені ст.625 ЦК України та Умовами Договору, а також пеню. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дана справа неодноразово розглядалась судами апеляційної та касаційної інстанцій.

В засіданні апеляційного суду 11.08.2015 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримано з мотивів, наведених у ній. В засідання суду 01.09.2015 року представник Банку не з'явився, надіславши заяву про відкладення справи. Однак, на думку колегії суддів, в даному випадку є правові підстави для завершення розгляду справи у відсутності представника ПАТ КБ «ПриватБанк», який надав свої пояснення та документи, необхідні для об'єктивного вирішення даного спору.

Представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив, пояснивши крім того, що ОСОБА_3 дійсно у 2008-2009 році здійснював погашення кредитної заборгованості тільки періодично. ОСОБА_3 було відомо про наявність заборгованості, і тому він у 2011 році погодився з пропозицією ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання з його рахунку підприємця, відкритого у цьому ж банку, 4543 грн для погашення всієї заборгованості по кредиту. Однак, представник ОСОБА_3 вважає, що ця сума повинна була б бути віднесена на погашення пені, відсотків, а не тіла кредиту. Представник відповідача також вважає, що Банк пропустив без поважних причин загальний строк позовної давності. У зв'язку із наведеним вище рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки строк погашення заборгованості за кредитним договором закінчився 02.10.2009 року, а Банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 03.06.2013 року. Однак, з таким висновком суду першої інстанції, на думку колегії суддів, погодитись не можна, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2006 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір №IFVWSE00001345 на суму 10000 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення 02 жовтня 2009 року (т.1, а.с.7-13). У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка за розрахунками банку станом на 21.05.2013 року дорівнює 34142,86 грн, з яких 11404,94 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом та 21387,92 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань (т.1, а.с.4-6).

Скасовуючи рішення апеляційного суду від 03 грудня 2013 року і передаючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в ухвалі від 04 червня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав на необхідність перевірки наданого Банком розрахунку заборгованості із вказівкою періоду, за який вона утворилась, та перевірити обставини дотримання строків звернення до суду. Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи в даній справі нове рішення, обов'язкових вказівок вищестоящої інстанції не виконав, обмежився тільки констатацією факту пропуску строку позовної давності, не перевіривши обгрунтованості позовних вимог.

Перевіривши доводи та заперечення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги Банку підлягали до задоволення тільки частково.

Встановлено, що 02 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "Приват Банк" укладено договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кошти в обумовлені в договорі строки, зі сплатою 24% річних на суму залишку за кредитним договором.

ПАТ КБ "Приват Банк" повністю виконав своє зобов'язання перед відповідачем щодо надання кредиту, проте відповідач у визначені строки його не виконував.

Позивач вказує, що станом на 25 травня 2013 року у ОСОБА_3 утворилась заборгованість перед банком, яка складається із заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 11 404 гривні 94 коп та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором в розмірі 21 387 гривень 92 коп.

Перевіряючи розрахунки заборгованості та періоди, за які вона утворилась, колегія суддів приходить до висновку, що до стягнення з відповідача підлягають тільки заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 2559 грн 97 коп, нарахована на час завершення дії кредитного договору, і пеня за один рік, виходячи з наступного.

Встановлено, що 09.09.2011 року відповідач, визнавши своє зобов'язання перед банком, погодився на перерахунок із свого рахунку підприємця на рахунок банку 4542 гривні, які були йому зараховані як погашення тіла кредиту. Цей факт у засіданні апеляційного суду визнав представник ОСОБА_3

Отже, сплачуючи заборгованість за кредитним договором 09.09.2011 року, відповідач вчинив дію, яка свідчить про переривання перебігу позовної давності, як передбачено ч.1 ст. 264 ЦК України.

Зазначена обставина, а також те, що ОСОБА_3 згідно банківських документів, які є в справі, у 2008-2009 роках періодично сплачував заборгованість за відсотками, свідчить про те, що встановлена законом загальна 3-х річна позовна давність, яка в даному випадку могла закінчитись 02.10.2012 року, неодноразово переривалась. Згідно ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Отже, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувшись з позовом до ОСОБА_3 03.06.2013 року, строк позовної давності не пропустив.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

На час завершення дії кредитного договору, тобто на 02.10.2009 року ОСОБА_3 було нараховано заборгованість за відсотками в сумі 2559 грн 97 коп. В подальшому нарахування Банком відсотків за користування кредитом поза строком дії кредитного договору не ґрунтувалось на нормах чинного законодавства України. Колегія суддів у зв'язку із цим зауважує, що невиконання відповідачем грошового зобов'язання перед Банком після закінчення дії договору дає підстави для застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов'язання, негативних наслідків, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України, а не продовження нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Однак, таких вимог позивач не заявляв. Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за відсотками не в сумі 11404 грн 94 коп, а тільки 2559 грн 97 коп.

Позивач також просив стягнути з відповідача 21 387 гривень 92 коп неустойки (штраф, пеня). Однак, для зазначених вимог ч.2 п.1. статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, яка підлягає застосуванню в даному випадку.

Розрахунок передбаченої кредитним договором пені (0,15% за кожен день) слід здійснити з врахуванням суми простроченого зобов'язання, яке в даному випадку становить 2559 грн 97 коп. Таким чином, розмір пені за кожен день дорівнює 3 грн 84 коп. А за один рік сума пені становить 1401грн 60 коп (3,84х365днів).

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.218; 307, 309, 313, 314, 316, 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 18 вересня 2014 року в даній справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2559 грн 97 коп заборгованості по сплаті відсотків за кредитним договором від 02.11.2006 року, 1401 60 коп пені, а всього стягнути кредитної заборгованості 3961 (три тисячі дев'ятсот шістдесят одну) грн 57 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко