Справа № 604/1259/15-ц
Провадження № 2/604/458/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого судді Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1А звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 5391 гривень 96 копійок та судового збору в сумі 593 гривні 19 копійок.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалася на те, що з 14 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2.

Від спільного проживання в них 17 листопада 2014 року народився син - ОСОБА_3.

На підставі рішення Волочиського районного суду Хмельницької області (справа № 671/625/15-ц від 03.06.2015 року ) відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 квітня 2015 року.

Крім того, відповідно до рішення Волочиського районного суду Хмельницької області по справі № 671/624/15-ц від 15.04.2015 року з відповідача також стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку на її ( позивача) утримання.

Однак відповідач вищезазначені рішення суду не виконує, призначені аліменти на її утримання та утримання сина сплачує не систематично, умисно ухиляється від виконання своїх обовязків.

За період з 06.04.2015 по 06.08.2015 роки він взагалі не сплачував аліменти.

Внаслідок не виконання відповідачем рішень суду, утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 3963,08 гривень, що підтверджується розрахунком державного виконавця від 25.09.2015 року.

За її розрахунками, за період з 06 квітня 2015 року по 09 листопада 2015 року сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь складає 5391,96 грн.

- 786,33 грн. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2015 року) X 1% X 217 днів (кількість днів прострочки за період з 06.04.2015 року по 01.11.2015 року) = 1705,62 грн.;

- 786,33 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2015 року) X 1%X 187 днів (кількість днів прострочки за період з 01.05.2015 року по 01.11.2015 року) = 1469,82 грн.;

- 786,33 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2015 року) X 1% X 156 днів (кількість днів прострочки за період з 01.06.2015 року по 01.11.2015 року) = 1226,16 грн.;

- 786,33 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2015 року) X 1% X 126 днів (кількість днів прострочки за період з 01.07.2015 року по 01.11.2015 року) = 990,36 грн..

З огляду на вказане просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти позову заперечили, підтримали письмові заперечення в яких пояснили, що свої зобовязання по сплаті аліментів як на утримання сина так і на утримання дружини, ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконує відповідно до вказаних рішень суду, а саме в повному розмірі (на ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини видів його заробітку (доходу) щомісячно та на сина - ОСОБА_3, в розмірі 400 грн. (щомісячно) належним чином та систематично.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3963 грн. 08 коп., позивач підтверджує розрахунком державного виконавця від 25.09.2015 року, який є неправильний. Неправильний розрахунок державного виконавця стався з тих причин, що відповідач, який сплачував належним чином аліменти, не надавав квитанцій про їх сплату державному виконавцю.

Так, відповідач зазначає, що сплачує аліменти через Підволочиське відділення Тернопільської філії «Приватбанку», а також через термінали самообслуговування, перераховуючи кошти на платіжну картку ОСОБА_6. Про те, що заборгованість по сплаті аліментів не в таких розмірах ОСОБА_1 знала, адже кошти вона отримувала у відповідний термін та у відповідному розмірі. Однак, остання скористалася тим, що в державного виконавця немає усіх квитанцій, отримала неправильний розрахунок державного виконавця по сплаті аліментів і керувалася ним в процесі судового розгляду як засобом доказування своїх неправомірних вимог.

Відповідач наголошує, що відповідно до правильного розрахунку державного виконавця, одержаного ним в виконавчій службі та наданого суду, заборгованості по сплаті аліментів у нього немає, а навпаки станом на 20.11.2015 р. є переплата по аліментах яка становить 766 грн. 15 коп.

Заборгованість протягом декількох місяців дійсно була, оскільки він на даний момент не працює, а зареєстрований у Підволочиському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу (довідка з Підволочиського центру зайнятості, а також довідка про дохід за період з 20.04.2015 р. по 30.09.2015 р.) і дохід отримує лише з центру зайнятості. Так, отримавши кошти, одразу погасив борг по аліментах.

Посилаючись на пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 згідно якого на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідач, враховуючи його матеріальний стан, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того відповідач зазначає, що позивач робить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, не приймає речі, які він купує для сина, не дозволяє брати участь у його духовному збагаченні та вихованні. А тому ним ініційований з цього приводу позов, який знаходиться на розгляді Волочиського районного суду Хмельницької області.

Крім того, представник відповідача доповнила, що її довіритель шукає роботу, місяць тому заповнив анкету про прийом на роботу на завод « Оріон» і в даний час чекає відповіді. Також постійно шукає підробітків і практично всі зароблені кошти пересилає позивачу, інколи просить допомоги в батьків, які час від часу допомагають йому.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково з таких підстав:

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-БВ №123079 від 14 червня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, 14 червня 2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, про що складено відповідний актовий запис №96. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Шептицька».

17 листопада 2014 року у сторін народився син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія І-БВ №234492, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 28 листопада 2014 року).

Рішеннями Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року (цивільна справа №671/625/15-ц ) та від 15 квітня 2015 року (справа №671/624/15-ц ) ОСОБА_2 зобовязано сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_8, 17.11.2014 р. н., в розмірі 400 ( чотириста ) грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 06 квітня 2015 року; та на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 квітня 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_8 трьохрічного віку.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

З розрахунку заборгованості ВДВС Підволочиського РУЮ з виплати аліментів станом на 25 вересня 2015 року згідно виконавчого листа №671/624/15-ц від 15.04.2015 року, виданого Волочиським районним судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року і до досягнення сином ОСОБА_8 17.11.2014 року трьохрічного віку та на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі по 400 ( чотириста ) грн. щомісячно№3679/03-28, а всього щомісячно визначено розмір аліментів в сумі 786 ( сімсот вісімдесят шість ) гривень 33 копійки. Сума аліментів і заборгованість нарахована згідно середньої заробітної плати у Підволочиському районі та виконавчого документа.

З цього розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 протягом квітня-липня 2015 року не сплачував аліментні платежі. Заборгованість станом на 25.09.2015 року визначена державним виконавцем становить 3963,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та сплачуються (стягуються) щомісячно. За змістом ст. 196 Сімейного кодексу України неустойка (пеня) нараховується з суми несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3, передбачає, що ст. 196 СК вказує, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення по аліментах. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до Трудової книжки серії АВ №962232, заповненої на імя ОСОБА_2, 09.09.1995 року 17 липня 2014 року, останній зареєстрований в Підволочиському центрі зайнятості та з 27 липня 2015 року йому розпочато виплату допомоги по безробіття відповідно до п.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідно до Наказу №НТ150727 від 27 липня 2015 року.

З довідки №02/1034 від 21 травня 2015 року Підволочиського центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в Підволочиському центрі зайнятості, як такий що шукає роботу.

З довідки №04/2377 Підволочиського РЦЗ, видно, що дохід ОСОБА_2, який зареєстрований в Підволочиському РЦЗ як безробітний з 20 квітня 2015 року, за період з 20 квітня по 30 вересня 2015 року становить 2265,40 ( дві тисячі двісті шістдесят пять гривень 40 копійок). Крім того, з вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_2 за квітень-липень допомога по безробіттю не нараховувалася і не виплачувалася.

З квитанцій про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 видно, що задовго до звернення з даним позовом, який надійшов до суду 09 листопада 2015 року, а саме : 06 серпня 2015 року ( три рази) на суму 2192 грн. ( 698+694.51+ 800); 07 вересня 2015 року на суму 750.23 грн. (400+ 350.23 ); 05 жовтня 2015 року в сумі 750.22 грн.; 06 листопада 2015 року на суму 1504.30 грн. ( 750.23+754.00) та 17 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_2 вчиняв дії щодо сплати ним аліментів та допомагав в утриманні дитини. Відповідачем на даний час повністю сплачені заборговані суми, про що свідчить довідка від 20 листопада 2015 року № 4244-03-28 видана начальником відділу ДВС Підволочиського районного управління юстиції.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач зовсім не сплачував аліменти на утримання сина та непрацездатної дружини в період з 06 квітня 2015 року по 06 серпня 2015 року, у звязку з чим і утворилася заборгованість по аліментах. Однак враховуючи матеріальний стан відповідача, який не працевлаштований, а також вимоги ст. ст. 180, 196 СК України суд приходить до переконання що неустойку слід стягнути за період повної несплати аліментів з 06.04. по 06.08.2015 року з розрахунку 1 відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка становить 959 грн. 64 коп.

Проводячи розрахунок суми неустойки суд приймає до уваги розмір аліментів, які відповідач мав сплачувати 786.33 грн. щомісячно, кількість прострочених днів, в квітні 24, в травні 31, в червні 30, в липні 31 та в серпні 6 та суму неустойки за один день 7.86, що становило: в квітні 7.86х24 =189.36; в травні 7.86х31=243.66; в червні 30х7.86 = 235.80; в липні 31х7.86= 243.66 та в серпні 7.86х6 = 47.61.; а також, враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 487.20 грн. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом( ст. 88 ЦПК України ).

Керуючись ст. ст. 3,4,10, 14, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 84, 180, 196 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 959 ( девятсот пятдесят девять ) гривень 64 копійки неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :