16.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/4655/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивачка 26 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася. Письмово просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що 04 липня 2012 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 10 000грн. зі строком повернення до 01.03.2015 року /а.с.9,10/
Також, згідно угоди про визначення розміру, строків та порядку виконання грошових зобовязань від 04.07.2012 року у разі прострочення боржником порядку виконання грошового зобовязання більше ніж на два місяці боржник сплачує кредитору штраф у розмірі 50% річних від суми заборгованості./а.с.8/
Однак, у вказаний строк ОСОБА_2 належним чином свої зобов'язання не виконала.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки відповідача, які знаходяться у позивача,суд встановив укладення між сторонами договорів позики.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Наявність розписки (чи іншого боргового документа) у боржника підтверджує виконання ним своїх обов'язків. Відповідно ж наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про невиконання боржником свого обов'язку, в тому числі і щодо повернення боргу, що підтверджується і судовою практикою (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.02.2011р. по справі №6-2573св10). Якщо кредитор відмовляється повернути боргову розписку або видати свою розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. Зазначені дії кредитора розцінюються як його прострочення.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач своїх зобов'язань за розписками не виконав, грошових коштів отриманих у борг за цими розписками у строк та в порядку, що в них встановлені позивачу не повернув, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 250,70 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 533, 610-611, 625-626, 1046-1049 ЦК України, ст.ст.10, 15, 57-60, 66, 88, 213-215, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 250грн.70 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко