справа № 208/3440/15-ц
№ провадження 2/208/1474/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

За участю:

- Представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент-ХХІ», Заводський РВ у м.Дніпродзержинську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

У своєму позові позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні і розпорядженні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1; визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; зняти з реєстраційного обліку та виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,8 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі акту про проведення прилюдних торгів. Право приватної власності на зазначений об'єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 березня 2015 року. При зверненні його до ТОВ «Абонент ХХІ» для переоформлення особового рахунку на квартиру він дізнався про те, що у ній з 14.08.2012 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який на даний час проживає у вищезазначеній квартирі. У зв'язку з фактичним проживання та реєстрацією відповідача у спірному житловому приміщенні він не має можливості користуватися та розпоряджатися його власністю, оформити субсидію та проживати у придбаній ним квартирі з членами своєї сім'ї.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги наведені у позові, просила суд усунути перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні його власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1; визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; зняти з реєстраційного обліку та виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,8 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м. В судовому засіданні посилалась на обставини викладені в позові.

У судове засідання відповідач та його представник для надання суду пояснень не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Абонент-ХХІ», Заводського РВ у м.Дніпродзержинську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у судове засідання не з'явились, надали суду листи, де просять розглядати справу у відсутність їх представників.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що вбачається зі свідоцтва від 13 березня 2015 року, зареєстровано в реєстрі № 322 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, відповідно до ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту про проведення прилюдних торгів, який затверджений Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 04 березня 2015 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2015 року.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що на даний час в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3, який є зареєстрованим у спірній квартирі, що вбачається з акту № 106 про проживання від 28.04.2015 року, затверджений В.о. начальника ділянки № 3 КЖЕП «Оріон» ОСОБА_4 та з лицевого рахунку від 30 квітня 2015 року.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Але, відповідно до ст.158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідно до вимог статті 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно до ч.3 ст. 626 ЦК України, договір найму (оренди) житла є двостороннім договором, тому як правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони між собою договору найму житла та будь - яких інших договорів, відповідно до яких, позивач, як власник квартири АДРЕСА_1, дозволив б відповідачу користуватися своїм майном, не укладали.

Таким чином, проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1, перешкоджає позивачу ОСОБА_2 у володінні, користуванні та розпорядженні його майном в повному обсязі.

Згідно до вимог ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Окрім цього, необхідно зазначити, що згідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до вимог ч.1,ч.4 ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 64 Житлового Кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким, чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не набув право користування квартирою АДРЕСА_1, а також останній не є членом сім'ї власника ОСОБА_2 та не веде з ним спільне господарство, а тому не має право на користування вищезазначеним житлом.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст.109 Житлового Кодексу України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Ч.3 ст.116 Житлового Кодексу України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 самовільно, без відповідного дозволу власника квартири, проживає в житловому приміщені АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 64, 109, 116, 150, 155, 156, 158 Житлового Кодексу України, ст.ст. 319, 401-405, 626, 810 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент-ХХІ», Заводський РВ у м.Дніпродзержинську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.