РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р. м. Кремінна

Справа № 414/1585/14-ц

Провадження № 2/414/14/2015

Кремінський районний суд в Луганській області у складі

головуючого судді Акулова Є.М

при секретарі Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5

в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове скасування права власності, визнання спадкоємцем та поділ спадщини

УСТАНОВИВ:

17.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28.08.2006 року. Він 10.01.2006 року був заґратований і згодом засуджений на території РФ до 8 років позбавлення волі, де відбув частину призначеного покарання, решту відбув на території України та звільнився 10.01.2014 року за відбуттям строку покарання. Звільнившись, впевнився, що сестрою, як єдиною спадкоємицею, отримано в спадок після смерті батька квартиру АДРЕСА_1. Приблизно в кінці 2012 року він випадково дізнався, що сестра не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців та всупереч його волі оформила квартиру на себе. Із-за перебування за гратами, він не зміг прийняли спадщину відповідно до вимог цивільного законодавства. Як спадкоємець першої черги, він бажає прийняти спадщину і претендує на половину цього нерухомого майна. Проте сестра не бажає добровільно розділити спадщину. А тому позивач просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини, пропущений з поважних причин. Поділити спадщину, визнавши за ним, як спадкоємцем після смерті батька, право власності на одну другу частину спірного житла, визнавши частково недійсним свідоцтва на ім.»я відповідачки про право на спадщину за законом та про право власності. Стягнути з відповідачки на його користь 1243,60 грн судових витрат, які складаються із судового збору 243,60 грн, а решта витрати на правову допомогу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачка та її представник позов не визнали. Посилалися на листи позивача із місця позбавлення волі, де він відмовлявся від прийняття спадщини на користь сестри та погоджувався, щоб вона оформила спадкові права на квартиру в цілому.

Допитаний судом свідок зі сторони позивача ОСОБА_4В, -колишня дружина позивача, зазначила що відповідачка її просила не повідомляти позивачеві в тюрму про смерть батька.

Допитаний судом свідок зі сторони відповідача ОСОБА_2А, - мати позивача, підтвердила, що вона та сестра одразу не повідомляли сина про смерть батька, позаяк той перебував в місцях позбавлення волі і вони не хотіли його нервувати. Вказала, що за життя батько висловлював думку про готовність залишити квартиру саме доньці, проте ніяких розпоряджень на цей рахунок зробити не встиг.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши справу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі приписів ч 1 ст 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Згідно ч1 ст 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч1 ст 1270 ЦК України.

Частиною 3ст1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Частина 1 ст 1278 ЦК України передбачає, якщо частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч2).

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, відповідно до фактів, які визнаються сторонами, паспортних даних, свідоцтв про народження та свідоцтв про одруження позивач- Полтавець ОСОБА_5 та ОСОБА_2( лс5-6) є рідними братом та сестрою та дітьми спадкодавця ОСОБА_3, який помер 28.08.2006 року (ас4).

Позивач з 10.01.2006 року був заґратований і згодом засуджений на території РФ до 8 років позбавлення волі, де відбув частину призначеного покарання, решту відбув на території України та звільнився 10.01.2014 року за відбуттям строку покарання (ас 8-18).

Нотаріусом позивачеві відмовлено в отримані спадщини після смерті батька, позаяк на спірну квартиру вже видано свідоцтво на ім.»я відповідачки (ас7).

Згідно матеріалів дослідженої судом спадкової справи відповідачка прийняла спадщину після смерті батька шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в якій зазначила про відсутність інших спадкоємців. На підставі цього отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_1.

В матеріалах спадкової справи відсутня відмова позивача від прийняття спадщини після смерті батька (лс 115- 143).

Спадкодавцеві за життя на праві власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_2, вартістю згідно експертного висновку 113809 грн (ас70-72,108-106, 125-126) де натепер мешкає відповідачка з двома своїми дітьми.

Враховуючи встановлені судом обставини, наведені норми законодавства та приймаючи до уваги пояснення сторін та свідків, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин, позаяк, перебуваючи за гратами, він не був своєчасно повідомлений родичами про смерть батька, тим самим не зміг своєчасно скористатися своїм правом спадкоємця щодо прийняття спадщини, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Посилання відповідачки на листи брата із місць позбавлення волі, як на нібито його волевиявлення про відмову від прийняття спадщини після смерті батька (ас 33-36), суд до уваги не приймає з огляду на показання сторін та свідків, які не повідомляли йому про смерть батька, а також відсутність в матеріалах спадкової справи нотаріальної відмови позивача від прийняття спадщини. Натомість спадкова справа містить заяви позивачки про прийняття спадщини, де зазначено, що інших спадкоємців немає (ас119-120).

Таким чином, сторонам, як спадкоємцям першої черги, не усунутим від спадкування і бажаючим прийняти спадщину, спадщина повинна належати в рівних частках, по одній другій кожному, а з огляду на приписи ст. 1301 ЦК України, видане позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом визнається не дійсним за рішенням суду, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини, наведені норми законодавства та приймаючи до уваги висновки експертизи щодо неподільності майна, суд вважає можливим розподілити спадщину, залишити неподільну річ квартиру в спільній частковій власності сторін, визнавши їх частки рівними та визнавши за позивачем право власності на одну другу частку спірної квартири.

Вимоги щодо стягнення на користь позивача 1243,60 грн судових витрат, які складаються із судового збору 243,60 грн, а решта витрати на правову допомогу також підлягають задоволенню з огляду на обґрунтованість позову та доведеність таких витрат ( ас1,19).

Керуючись ст1268,1270, ч3ст1272,1278, 1300,1301 ЦК України,

ст.10,60-61,ч3ст209,212-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове скасування права власності, визнання спадкоємцем та поділ спадщини

задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 28.08.2006 року.

Визнати частково недійсним Свідоцтво на ім.»я ОСОБА_2В від 16.04.2009 року, реєстр №1090, про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним Свідоцтво на ім.»я ОСОБА_2В про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем після смерті батька, - ОСОБА_3, право власності на одну другу частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,- 1243,60 грн судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М. Акулов