Справа № 617/1768/15-ц
Провадження № 2/617/752/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Ворони С.В.,

секретаря Пінчук К.К.,

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вовчанськ справу за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Центр ДАІ по обслуговуванню м.Харків №1 (Центр ДАІ 6301),

про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним вказавши, що 04.08.1985 року між нею та ОСОБА_4 укладено шлюб. Під час шлюбу у 2008 року було придбано автомобіль «Фольксваген Бора», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, номер шасі WVWZZZ1JZ2W322953. Автомобіль зареєстрований на її чоловіка ОСОБА_4. З 23.07.2015 року вона проживає окремо. В серпні 2015 року вона повідомила ОСОБА_4 про намір звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу та запропонувала добровільно поділити належне їм майно на праві спільної власності. ОСОБА_4 повідомив, що автомобіль «Фольксваген Бора» ним було відчужено ОСОБА_5, їх спільній дочці. ОСОБА_4 продовжує користуватися вказаним автомобілем. Вона не надавала згоди на відчуження автомобілю, автомобіль був відчужений без її відома. Вважає, що відчуження автомобілю не відповідає у сукупності ознакам дрібного побутового правочину, визначеного ч.1 ст.31 ЦК України. Правочин має бути визнано недійсним, як укладений без згоди одного з подружжя.

Позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобілю вчинений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5недійсним, привести сторони у стан, який існував до укладення правочину, стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа позовні вимоги не визнала, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В письмовому запереченні третя особа вказала, що підставою для реєстрації автомобілю був договір ДП 6-4535 від 02.09.2008 року на УАТБ «Харьков-2». Реєстрація проведена у відповідності до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» та Постанови КМ України №1388 від 07.09.1998 року, в редакції від 23.12.2009 року. Транспортний засіб був зареєстрований відповідно до діючого законодавства і його власником був ОСОБА_4. Підставою для проведення реєстрації ТЗ була довідка-рахунок серії ААЕ №308736 від 01.08.2015 року оформлена ТФ «Полюс».

Заслухавши пояснення позивача, представників, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, власником автомобілю на момент вчинення правочину був ОСОБА_4. Даних про співвласника автомобілю ОСОБА_6, в свідоцтві про реєстрацію автомобілю «Фольксваген Бора», не було внесено, що підтвердила позивач ОСОБА_6П в судовому засіданні.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ВЛ № 468969 виданого 04.08.1985 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уклали шлюб 04.08.1985 року, актовий запис 1110, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 317700 автомобіль «Фольксваген Бора», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований 01.08.2015 року за ОСОБА_5.

Згідно облікової картки приватного транспортного засобу АХ 9160 ВМ, власником автомобілю є ОСОБА_4, свідоцтво про реєстрацію АХС 128755 від 02.09.2008 року.

Згідно Реєстраційної картки ТЗ, автомобіль «Фольксваген Бора», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 рік випуску, зареєстрований 01.08.2015 року за ОСОБА_5. Перереєстрація транспортного засобу на нового власника проведено за довідкою-рахунком №ААЕ308736 від 01.08.2015 року.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлено частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року, підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Виходячи з викладеного, при укладенні правочину були наявні встановлені законодавством умови необхідні для його укладення. Купівля-продаж автомобілю здійснена власником майна ОСОБА_4, автомобіль переданий новому власнику ОСОБА_5 та проведена державна реєстрація.

При вчиненні оспорюваного правочину були додержані вимоги законодавства про купівлю-продаж транспортного засобу, визначені ст.34 Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998р., із змінами від 23.12.2009 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, …».

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобілю укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним, тому позовні вимоги ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач ОСОБА_6 не позбавлена права звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права в інший спосіб, визначений ст.15 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.15,16,203,215,216,369 ЦК України, ст.11,57,60,79 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Центр ДАІ по обслуговуванню м.Харків №1 про визнання договору-купівлі продажу автомобілю «Фольксваген Бора», реєстраційний номер НОМЕР_1, вчиненого між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, недійсним та приведення сторін у стан який існував до укладення договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ