У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» - Михайлишина Віталія Миколайовича - на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 травня 2015 року, позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

У касаційній скарзі представник ПАТ «ВіЕс Банк» - Михайлишин В.М. порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал судів із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, враховуючи заяву позивача від 06 лютого 2015 року про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу для примирення, повторну неявку позивача в судове засідання 03 березня 2015 року, ненадання доказів поважності причин неявки в судове засідання, а також відсутність, після поданої заяви від 06 лютого 2015 року, клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності, виходив з того, що представник позивача повторно не з'явився в судове засідання, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, такі дії позивача свідчать про небажання підтримувати свою позовну заяву та брати участь у розгляді справи, навмисне затягування розгляду справи, а також зважаючи на необхідність дотримання строків розгляду справи, визначених ст. 157 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2014 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду на 19 січня 2015 року (а. с. 33).

19 січня 2015 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував та проти прийняття заочного рішення не заперечував (а. с. 35).

06 лютого 2015 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи, призначений на 09 лютого 2015 року у вказаній справі, відкласти на інший термін та надати сторонам процесу час для примирення (а. с. 38).

У зв'язку з наведеним, розгляд справи було відкладено на 03 березня 2015 року, про що позивач був вчасно та належним чином повідомлений і такі обставини підтверджуються повідомленням про вручення поштового відправлення від 12 лютого 2015 року.

У дане судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» без розгляду, суд першої інстанції зазначених вище правових норм не врахував, за наявності заяви представника позивача від 19 січня 2015 року про розгляд справи за його відсутності, дійшов до помилкових висновків про те, що позивач повинен подавати заяву про розгляд справи за його відсутності в кожне наступне призначене судове засідання, необґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, та спір на підставі наявних у справі доказів не вирішив.

На порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги й залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене та положення п. 2 ст. 342 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про залишення позову ПАТ «ВіЕс Банк» без розгляду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» - Михайлишина Віталія Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 травня 2015 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук