АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9448/15 Справа № 205/9517/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І.,Прозорової М.Л.

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 10 січня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в сумі 214170,92 грн. та судові витрати у сумі 2141,71 грн. посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору №8/2007/840-К/2325-АП від 24 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 відповідно до якого останному було надано кредит у розмірі 17 742,57 долари США зі сплатою відсотків у розмірі 12,4% річних, строком користування до 20 грудня 2012 року, в даному договорі у положеннях передбачена порука ОСОБА_3 за яким вона поручилася перед Банком за виконання позичальником умов кредитного договору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 10 січня 2014 року позов задоволено та ухвалено стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/2325-АП від 24 грудня 2007 року в сумі 214170 грн. 92 коп., з якої: заборгованість за сумою кредиту - 15 605,07 доларів США, що в еквіваленті складає 124731 грн. 32 коп.; заборгованість за відсотками - 6 351,91 доларів США, що в еквіваленті складає 50770 грн. 82 коп.; пеня - 3063,57 доларів США, що в еквіваленті складає 24487 грн. 12 коп.; штраф - 1774,26 доларів США, що в еквіваленті складає - 14181 грн. 66 коп. та в рівних частках, судовий збір в сумі 2141 грн. 71 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2укладено договір «Автопакет» №8/2007/840-К/2325-АП, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 17742,57 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4% річних, зістроком повернення кредиту до 20 грудня 2012 року. Вказані кредитні кошти Банком було надано на придбання позичальником автомобіля.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором у положеннях цього договору передбачена порука ОСОБА_3 за якими остання поручилася перед Банком за виконання позичальником умов кредитного договору у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.(а.с.4-6)

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із умовами зазначеного договору, сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Зобов'язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб., а згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із п.3.2.2 кредитного договору поручитель відповідає перед Банком у тому об'ємі, що і Позичальник.

Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя, так і від кожного окремо.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит у вищевказаному розмірі, проте відповідачі свої зобов'язання не виконали, отримані кредитні кошти своєчасно в установленому розмірі не вносили, а в подальшому з серпня 2010 року взагалі перестали погашати кредит, у зв'язку з чим відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, станом 05 серпня 2013 року, виникла заборгованість в сумі 214170 грн. 92 коп., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 15605,07 доларів США, що в еквіваленті складає 124731 грн. 32 коп.; заборгованості за процентами - 6351,91 доларів США, що в еквіваленті складає 50770 грн. 82 коп.; пеня - 3063,57 доларів США, що в еквіваленті складає 24487 грн. 12 коп.; штраф - 1774,26 доларів США, що в еквіваленті складає - 14181 грн. 66 коп..;(а.с.7-9)

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу обмежується позовною давністю. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Однак сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Як вбачається з матеріалів справи вказаний вище кредитний договір укладено 27 грудня 2007 року, а боржником умови договору виконувалися до 09 липня 2010 року, після чого кредитор звернувся до суду з позовною заявою у листопаді 2013 року, а тому строк позовної давності ним не пропущено.

Інші доводи апелянта у скарзі про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь та до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 10 січня 2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: