АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 678/370/14-ц
Провадження № 22-ц/792/493/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/493/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про захист прав споживача, повернення коштів за договором фінансового лізингу, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" (далі - ТОВ "Лізингова компанія "Еталон") про захист прав споживача, повернення коштів за договором фінансового лізингу, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.04.2014 року між ним та відповідачем ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" було укладено договір фінансового лізингу № 000426, предметом якого є трактор "МТЗ-1025". Позивач - лізингоодержувач свої зобов'язання перед товариством виконав в повному обсязі, сплативши авансовий платіж в розмірі 117500 грн. та комісію за організацію в сумі 23500 грн. В свою чергу, ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" предмет лізингу визначений договором так і не надала, посилаючись на неможливість його передання, у зв'язку з відсутністю у продавця. Натомість позивачу було запропоновано здійснити заміну предмету лізингу на трактор іншої потужності або легковий автомобіль, що не відповідає специфікації договору. Надалі, 30.10.2014 року, ОСОБА_1 звернувся до адміністрації товариства з листом про відмову від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, у зв'язку із простроченням передачі предмету лізингу, в

_________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський І.Б. Провадження № 22-ц/792/493/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 19, 57

якому просив повернути йому сплачені ним платежі в розмірі 141000 грн. Однак відповідач не повернув кошти, чим порушив його права як споживача та завдав моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" 141000 грн. сплачених платежів та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 4 квітня 2014 року між ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 000426 (а.с.4-9), згідно з яким лізингодавець зобов`язується придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (предмет лізингу - трактор МТЗ-1025), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1). Додатки до договору фінансового лізингу : № 1 - графік сплати першого лізингового платежу; № 2 - графік сплати лізингових платежів після отримання предмету лізингу; № 3 - специфікація, є невід`ємною частиною даного договору (а.с.10-12).

Крім цього, згідно з п. 5.1 договору фінансового лізингу, предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу.

Із заяви ОСОБА_1 від 04.04.2014 року (а.с.32), встановлено, що він уважно прочитав та зрозумів умови договору фінансового лізингу № 000426 від 04.04.2014 року, в повному обсязі та коректно отримав інформацію від менеджера - консультанта.

На виконання умов договору фінансового лізингу (додаток № 1), відповідно до квитанції від 04.04.2014 року ОСОБА_1 було сплачено авансовий платіж в сумі 100 000 грн.; відповідно до квитанції від 23.04.2014 року ним же було сплачено 17 000 грн. за оплату послуг по договору; відповідно до квитанції від 13.05.2014 року ним же було сплачено 24 000 грн. за оплату послуг за договором (а.с.13).

Згідно з додатком № 1 до договору фінансового лізингу № 000426 від 04.04.2014 року лізингоодержувач ОСОБА_1 повинен був сплатити лізингодавцю комісію за передачу предмета лізингу - 3% його вартості, а саме - 7050 грн. (235000х 3%), які ним сплачені не були.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Отже, законодавством про фінансовий лізинг чітко передбачено порядок, умови та наслідки розірвання договорів фінансового лізингу лізингоодержувачами в односторонньому порядку, тобто законодавством передбачена можливість відмовитись від правочину в разі неналежного виконання лізингодавцем умов договору, а саме лише у разі затримки передачі товару в користування, в інших випадках сторони мають обов`язково керуватись умовами договору.

Встановлено, що згідно з умовами договору (п.12.11), повернення коштів лізингоодержувачу можливе лише за умови розірвання даного договору, інші випадки повернення коштів даним договором не передбачені, однак, позивач ОСОБА_1 з такою позовною вимогою до суду не звертався.

Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього ж Закону відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного Кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю - продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. А також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що ним не було надано суду належних доказів невідповідності договору фінансового лізингу Закону України "Про захист прав споживачів", даний договір фінансового лізингу укладений відповідно до вимог закону, його положення в процесі виконання відповідачем не порушено, оскільки обов`язок по наданню предмета лізингу в строк 90 днів не виник, такий обов`язок виникає лише після сплати комісії за передачу предмета лізингу позивачем ОСОБА_1 в сумі 7050 грн.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко