АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/1766/15-ц Головуючий в І інстанції: Венглєвська Н.Б.
Справа №22-ц/791/3151/2015 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючий Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину і їх індексацію,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину і їх індексацію, зазначаючи, щоу шлюбі з ОСОБА_3 у них народилась донька ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.На даний час донька досягла повноліття та навчається в університеті на платній основі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також позивач вказує, що за період з 09.04.2015 року по 20.04.2015 року нею було витрачено грошові кошти на лікування дитини у розмірі 2092 грн. 75 коп., половину з яких вважає повинен відшкодувати відповідач. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини, які складаються з вже понесених витрат у розмірі 13195 грн. 69 коп.,як вартість навчання доньки та проживання її у гуртожитку за повний навчальний рік 2014-2015 рік та половину навчального року другого курсу навчання- 2015 року,наперед передбачуваних витрат у розмірі 5818 грн. 50 коп., щомісячних додаткових витрат у розмірі 1320 грн. щомісячно до закінчення навчання що викликані особливими обставинами,а саме розвитком здібностей дитини. Крім того,просить суд встановити порядок індексації допомоги стягнутої на додаткові витрати залежно від зміни величини прожиткового мінімуму та встановити порядок індексації вже призначених аліментів.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 додаткові витрати повязані з лікуванням в сумі 1046 гривень 38 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. В іншій частині заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 фактично погодився із рішенням суду першої інстанції,хоча заявив,що підтримує свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку,що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів,суд першої інстанції з підстав передбачених законом прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнув 1/2 частину понесених та документально підтверджених витрат позивачки та відмовив у задоволенні вимог про стягнення з відповідача згідно до вимог ст.185 СК України додаткових витрат,що викликані особливими обставинами,не визнавши наявність таких та обґрунтовано відмовив позивачці у стягненні додаткових витрат щомісяця на навчання дитини у розмірі 1320 грн.,оскільки ст.201 СК України не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,у сторін по справі в період перебування в шлюбі народилася дочка ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно наданої позивачкою довідки від 15.08.2014 року №1474 ОСОБА_4 є студенткою першого курсу спеціальності «Фармація» Національного фармацевтичного університету та навчається на контрактній основі. У звязку з навчанням доньки,позивачеві необхідно сплачувати вартість навчання,яка становить 13450 грн. на рік а також витрати на проживання в гуртожитку,які становлять 3891 грн. 60 коп.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09.07.2014 року №653/1409/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 7284 грн. 80 коп., а відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03.11.2014 року №653/3091/14-ц з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від повторного шлюбу у розмірі 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.10.2014 року до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 22 вересня 2014 року до закінчення навчання, а саме до 01.07.2019 року. Вказаним рішенням, судом надано оцінку доводів позивача ОСОБА_2, щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в обґрунтування яких вона посилалася на обставини в предявленому позову. Вказане рішення набрало чинності та сторонами не було оскаржене.

21 травня 2015 року Генічеським районним судом Херсонської області ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6,ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дітей та зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання та їх індексацію. Ухвалено рішення, яким в задоволенні як первісного так і зустрічного позову було відмовлено.

У відповідності до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,згідно поданих позивачкою розрахунків, нею дійсно сплачено за навчання дочки грошові кошти у розмірі 13450 грн. та 3891.6 грн. в рахунок оплати вартості навчання та проживання дитини. Однак як вбачається з матеріалів справи,вимоги щодо стягнення з відповідача коштів за навчання дитини врегульовано рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03.12.2014 року. При ухвалені зазначеного рішення,суд з урахуванням доводів позивача та відповідача стягнув з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. Крім того рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21.05.2015 року також вирішено питання про збільшення аліментів на утримання дитини яка продовжує навчання із зазначених у предявленому позові обставин та в задоволенні позову відмовлено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини посилається на положення ст.185 СК України, якою визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину,що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому на думку колегії суддів,суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку в ухваленому рішенні,що оплата за навчання не є особливою обставиною повязаною з особливими здібностями дитини в розумінні ст.185 СК України.

Крім того,суд першої інстанції з підстав передбачених законом встановив,що вимога про стягнення додаткових коштів на купівлю ноутбука в майбутньому також не може бути предметом спору за обставинами передбаченими ст.185 СК України,оскільки вона також не є особливою обставиною, повязаною з особливими здібностями дитини.

Частиною 1 статті 185 СК України, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 p. сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в силу положень ст.185 СК України витрати на навчання,проживання у гуртожитку, придбання в майбутньому ноутбука для навчання дитини не є тими додатковими витратами, що викликані особливими обставинами.

Таким чином,на думку колегії суддів,суд першої інстанції з підстав передбачених законом у задоволенні позовних вимог про стягнення половини зазначених витрат із відповідача на користь позивачки, відмовив обґрунтовано .

Таким чином,суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін,дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги,щодо невідповідності висновків суду обставинам справи до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді