АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Міцнея В.Ф., Перепелюк І.Б.

секретар Окармус О.М.

за участю представників позивача, представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, відшкодування витрат на поховання та відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, який за довіреність представляє інтереси ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який за договором про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року,

встановила:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, відшкодування витрат на поховання та відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина.

Посилалася на те, що перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_4, який постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 Чернівецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року син трагічно загинув, виконуючи свої трудові обов'язки відповідно до укладеної між ним та ПП ОСОБА_5 цивільно-правової угоди від 15.05.2013 року №01-05/13.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 року на виконання вищевказаної угоди її син розпочав роботи по фарбуванню конструкції рекламного носія, встановленого на роздільній смузі на відстані 27,7 м до мосту через р. Прут. Для виконання таких робіт він став на платформу підйомника, яка була піднята на відстань 5,5 м від поверхні ґрунту та виступала на 3 метри над проїжджою частиною дороги.

_________________________________________________________________

22ц-1617/2015р. Головуючий у 1нстанції ОСОБА_6

Категорія 32 доповідач Савчук М.В.

В цей час вантажний автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 зіткнувся з робочою платформою автопідйомника корпусом холодильної установки, яка прикріплена до цього автомобіля. Внаслідок такого зіткнення її син впав з площадки робочої платформи на проїжджу частину та отримав травми, не сумісні з життям.

Відповідно до акту спеціального розслідування вказаного смертельного випадку, складеного комісією ТУ Держгіпромнагляду у Чернівецькій області, було встановлено, що нещасний випадок з її сином стався саме внаслідок наїзду транспортного засобу «Мерседес-Бенц 815» д.н.з. НОМЕР_2, який належить на праві власності відповідачу.

Вважає, що відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки, з вини якого стався нещасний випадок, повинен нести відповідальність встановлену ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1200, 1201 ЦК України та відшкодувати їй шкоду, завдану смертю її сина, на утриманні якого вона перебувала.

У зв'язку з похованням сина позивач зазнала матеріальних витрат на загальну суму 27702 грн., в тому числі витрати на купівлю труни, ритуальних вінків, рушників, калачів, одягу для сина, поминальні обіди та виготовлення і влаштування надгробного пам'ятника.

Окрім того, вказувала, що внаслідок смерті сина, який був її годувальником, вона зазнала значної моральної шкоди, яка є неоціненою, в неї погіршився стан здоров'я, вона змушена періодично проходити стаціонарне лікування в Нижньо-Станівецькій амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

Просила стягнути з відповідача на її користь витрати на поховання сина в розмірі 27702 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн.

Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважаючи позовні вимоги до Приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» безпідставними.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який за довіреність представляє інтереси ОСОБА_1, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що під час розгляду справи було доведено, що смерть ОСОБА_4 наступила внаслідок дії вантажного автомобіля «Мерседес-Бенц 815», який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відшкодування завданої шкоди смертю ОСОБА_4 має здійснюватись безпосередньо володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким є ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який за договором про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Вказує, що посилання суду першої інстанції на вимоги ст. 1172 ЦК України є неумісним та не має відношення до справи, а висновки суду про недоведеність позивачем участі відповідача у факті заподіяння йому шкоди, зокрема, наявність трудових відносин між водієм автомобіля та власником, вважає безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності обов'язку відповідача відшкодовувати витрати позивача, понесені нею на поховання сина, оскільки той факт, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_7, належить відповідачу, не підтверджує наявності між ним та водієм будь-яких трудових чи цивільно-правових відносин. Керування ОСОБА_7 транспортним засобом відповідача без наявності у нього правового зв'язку з останнім на підставі трудового договору або контракту, а також іншої цивільно-правової угоди, не породжує у відповідача будь-якого делікту на відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок смерті її сина під час нещасного випадку, що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів участі відповідача у завданій позивачу шкоді та відповідно понесених нею витрат на поховання сина, не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на взаємозв'язок між діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою внаслідок смерті її сина.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Судова колегія вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Нижньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 11.11.2014 року №1557 позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с. 6, 8, 9).

ОСОБА_4 загинув, виконуючи свої трудові обов'язки відповідно до укладеної між ним та ПП ОСОБА_5 цивільно-правової угоди від 15.05.2013 року №01-05/13.

Згідно з актом проведення спеціального розслідування смертельного нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 16 год. 40 хв. у фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_5, складеного комісією ТУ Держгіпромнагляду у Чернівецькій області 10 червня 2014 року, встановлено, що 28 травня 2013 року з 9-00 год. фізична особа-підприємець ОСОБА_5 разом з працівником ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпочали роботи по фарбуванню конструкції рекламних носіїв, встановленої на центрально-роздільній смузі (газоні) по вул. Ізмайлівській в м. Чернівці. Ними використовувався підйомник автомобільний АП-17А-04. Біля 16-00 год. вказаного дня вони під'їхали до щита рекламної конструкції, який встановлений на роздільній смузі на відстані 72,7 м до мосту через р. Прут, огородили площадку робіт і ОСОБА_4 розпочав роботи по фарбуванню рекламного щита, перебуваючи на робочій платформі автопідйомника. Біля 16 год. 40 хв. стрілою підйомника робоча платформа була подана до лівого краю рекламної конструкції, яка на висоті 5,5 м. від поверхні ґрунту виступає на 3 м. на проїжджу частину вулиці, що служить для руху транспортних засобів від вул. Кишинівської до вул. М.Олімпіади. У цей час вантажний автомобіль фургон марки «Мерседес Бенц 815» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по вказаній смузі, під керуванням водія ОСОБА_9 зіткнувся робочою платформою автопідйомника корпусом холодильної установки, яка прикріплена у верхній частині кузова над кабіною водія. Внаслідок зіткнення ОСОБА_4 випав з площадки робочої платформи на проїжджу частину вулиці. У результаті падіння ОСОБА_4 отримав несумісні з життям травми.

Особами, дії або бездіяльність яких призвели до вказаного нещасного випадку, визнано водія автомобіля марки «Мерседес Бенц 815» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9, водія-машиніста підйомника ОСОБА_8, ПП ОСОБА_5 та загиблого ОСОБА_4 (а/с 17-20, 71-74).

Крім того, із змісту даного акту також вбачається, що по факту зазначеного нещасного випадку Першотравневим РВ УМВС України в м. Чернівці проводиться досудове розслідування.

Згідно листа в.о. начальника Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.06.2013 року № 1068 причиною смерті ОСОБА_4 зазначено травматичний шок, який розвинувся як ускладнення наявної політтравми з багаточисельними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів ( а.с. 89).

Як вбачається з довідки УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 12.06.2015 року №8/2005, транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц 815» д.н.з. д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності ПП Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» (а/с 21).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_4 являвся особою, що забезпечував себе роботою самостійно і не застрахований в Пенсійному Фонді України як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Наказом № 4-К від 30.04.2013 року ПП СМУ «НАФТА» встановлено, що ОСОБА_9 прийнятий на роботу на посаду водія-експедитора з 01.05.2013 року.

Представник відповідача не заперечував факт перебування ОСОБА_7 з власником автомобіля в трудових відносинах.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Стаття 1187 ЦК України передбачає відповідальність юридичної або фізичної особи за заподіяння нею шкоди як володільцем джерела підвищеної небезпеки. В даному випадку особа, яка володіє джерелом підвищеної небезпеки, не обов'язково має перебувати з володільцем джерела підвищеної небезпеки в трудових відносинах.

Висновком експерта НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Чернівецькій області від 10 червня 2013 року № 259-а, проведеного в рамках кримінального провадження, по вказаному факту, досліджуваного судом апеляційної інстанції, підтверджується висновок про те, що в даній дорожньо-транспортній обстановці водію ОСОБА_9 необхідно було діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3 та 12.4 ПДР та в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.3 та 12.4 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

До аналогічного висновку дійшов експерт НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Чернівецькій області в рамках кримінального провадження 17 лютого 2015 року, що вбачається з досліджуваного судовою колегією висновку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку у зв'язку з тим, що отримані травми та смерть ОСОБА_4 настала внаслідок вини вантажного автомобіля Мерседес Бенц-815, який є джерелом підвищеної небезпеки, то відшкодування завданої шкоди позивача смертю її сина має здійснюватися саме безпосередньо володільцем джерела підвищеної небезпеки, вантажного автомобіля Мерседес Бенц-815 д.н.з. НОМЕР_2, яким є ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «НАФТА».

Згідно із ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до положення ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно положень ч.1 ст.2 Закону «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Так, позивачем до позовної заяви додано копії квитанцій на підтвердження понесених нею витрат на поховання сина, поминальні обіди, облаштування місця поховання шляхом встановлення пам'ятника на загальну суму 27702 грн., що складається з: вартість труни 2500 грн., вінка 400 грн. (товарний чек від ІНФОРМАЦІЯ_2 року), 5 шт. ритуальних вінків по 100 грн. на загальну суму 500 грн. (товарний чек магазина «Ярослава»), вінки, накидка, наволочка , сорочка , костюм, віночок на загальну суму 1157 грн. (накладна від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ), рушники - 20 шт. по 20 грн., 24 рушники по12 грн., рушники 50 шт. по 6 грн., всього на загальну суму 988 грн. (накладна від ІНФОРМАЦІЯ_2 року), калачі 300 штук по 4-5 грн. всього на 1350 грн. та поминальний обід на 100 чоловік на суму 4800 грн.(накладна від 31.05.2013 року), поминальний обід та 60 шт. калачів на загальну суму 3270 грн. (накладна від 29.06.2013 року), поминальний обід в річницю на загальну суму 2440 грн. (накладна від 24.05.2014 року), виготовлення та спорудження пам'ятника 10607 грн. (квитанції від 10.04.2014 року та від17.04.2014 року).

За таких обставин позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованою і підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Оскільки смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ПП Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта», колегія суддів вважає, що на відповідача - власника джерела підвищеної небезпеки необхідно покласти обов'язок відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану смертю її близької людини - сина.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія судів враховує, що позивачка зазнала душевних страждань у зв'язку зі смертю сина, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню; позивачка позбавлена можливості матеріальної та моральної підтримки сина у подальшому своєму житті та в старості; відновити попередній стан життя позивачки неможливо, виходячи із засад розумності, поміркованості й справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач, розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1, колегія суддів оцінює в 250 000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта», юридична адреса: м. Чернівці, вул. Руська,112, судові витрати у дохід держави у сумі 780,93 коп. (277,02 грн.+243,60 грн.=520,62 грн.) за подачу позовної заяви, за подачу апеляційної скарги у сумі 260 грн. 31 коп., а всього 780 грн. 93 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скаргиОСОБА_2, який за довіреність представляє інтереси ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який за договором про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1, задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» юридична адреса: м. Чернівці вул. Руська,112, на користь ОСОБА_1 витрати на поховання сина у сумі 27702 (двадцять сім тисяч сімсот два) грн. та 250000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» юридична адреса: м. Чернівці, вул. Руська,112 судові витрати у дохід держави у сумі 780,93 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: