У х в а л а

"11" серпня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2, ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а також позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як убачається із змісту позовної заяви, предметом спору є розірвання шлюбу між сторонами спірних правовідносин, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, звертаючись до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивачем на підтвердження дотримання роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, не долучено до матеріалів позовної заяви доказів проживання неповнолітніх дітей разом із позивачем за місцем реєстрації останнього.

При цьому відомості щодо проживання неповнолітніх дітей за адресою зареєстрованого місця проживання позивача також необхідно для визначення підсудності за всіма вимогами позову.

Крім того, зміст позовної заяви та долучені до позовної заяви додатки не містять відомостей щодо наявності спору між позивачем та відповідачем в питанні визначення місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з вимогою про визначення місця проживання дітей разом із позивачем, заперечень проти цього позивача, не зазначено доказів звернення позивача у встановленому законом порядку до Органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дітей та доказів невиконання відповідачем рішення Органу опіки та піклування, прийнятого за заявою позивача, тобто матеріали позовної заяви не містять доказів наявності спору в цій частині позову.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», позивачем долучено до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в сумі 243,60грн., однак позовна заява містить дві самостійні вимоги немайнового характеру - про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дітей, від сплату судового збору за які позивач не звільнений.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву із зазначенням обґрунтування порушення прав позивача відповідачем а також усуненням інших вказаних в ухвалі недоліків та надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» - за двома вимогами позову, що мають немайновий характер.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: