Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 10.09.2007 року був укладений кредитний договір №58-02/18, відповідно до умов якого кредитор зобовязується надати відповідачеві кредит в розмірі 7 070 000 гривень.

10.09.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №58-02/20, відповідно до умов якого поручитель поручається за виконання ОСОБА_3 обовязків, які виникли на підставі кредитного договору.

Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_3 грошові кошти.

17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, новий кредитор набуває всі права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Для захисту своїх кредиторських прав, на виконання умов кредитного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була направлена письмова вимога про дострокове повернення кредиту, але вимога позивача виконана відповідачами не була.

Оскільки, відповідачі порушили умови кредитного договору, не виконавши свої зобовязання за кредитним договором належним чином, станом на 01.06.2014 року в них виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 14 463 771 грн. 61 коп., а саме за кредитом в розмірі 6 974 565 грн., за відсотками в розмірі 6 451 046 грн. 60 коп., по комісії в розмірі 10 600 грн. 74 коп., пені в розмірі 1 027 559 грн. 35 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

В судове засідання сторони не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволений, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 14 463 771 грн. 69 коп., а також судовий збір.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, які мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_3, його представник ОСОБА_2 та ОСОБА_4, не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 212-214).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст.. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 10.09.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №58-02/18, відповідно до умов якого ПАТ «АК Промінвестбанк» зобовязався надати ОСОБА_3 кредит в розмірі 7 070 000 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_3 зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

10.09.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №58-02/20, відповідно до умов якого поручитель поручається за виконанням ОСОБА_3 зобовязань, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають перед ПАТ «АК Промінвестбанк» за порушення обовязків за вказаним договором, як солідарні боржники.

Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_3 грошові кошти.

17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, новий кредитор набуває всі права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Для захисту своїх кредиторських прав, на виконання умов кредитного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була направлена письмова вимога про дострокове повернення кредиту, але вимога про повернення кредиту виконана відповідачами не була.

Задовольняючи позов ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що через неналежне виконання відповідачами умов договору станом на 01.06.2014 року в них виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 14 463 771 грн. 61 коп., а саме за кредитом в розмірі 6 974 565 грн., за відсотками в розмірі 6 451 046 грн. 60 коп., по комісії в розмірі 10 600 грн. 74 коп., пені в розмірі 1 027 559 грн. 35 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком.

В звязку з тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконують умови кредитного договору щодо сплати відсотків за фактичне використання кредитних коштів, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, про те що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань за договором не виконують, та позивач правомірно, на підставі кредитного договору вимагає дострокового повернення кредиту, сплатити відсотки за фактичний час користування кредитом та нараховану пеню, штраф, а тому на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 553-554, 611, 612, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні відшкодувати позивачу заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 463 771 грн. 61 коп.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що наявні в матеріалах справи повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» не містять даних про отримання ОСОБА_3 відповідного повідомлення банку про передачу ним своїх прав як кредитора іншій особі, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме вимогою про досудове врегулювання спору, згідно з яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18.06.2014 року було повідомлено, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК ПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого всі права кредитора за кредитним договором належать ТОВ «Кредитні ініціативи», а тому на законних підставах позивач вимагав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку, однак відповідачі вимоги про досудового врегулювання спору не виконали (а.с.30-32).

Також доводи апелянта про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало суду належних та допустимих доказів переходу від банку до ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги заборгованості за кредитним договором, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме наданим до суду позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» договору відступлення прав вимоги від ПАТ «АК Промінвестбанк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.36-46).

Також суд не приймає доводи апелянта відносно передчасних висновків суду стосовно позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до поручителя ОСОБА_4, оскільки суд приймаючи рішення повно та всебічно встановив обставини, що мають значення для справи, а також, що відповідно до договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають перед ПАТ «АК Промінвестбанк» за порушення обовязків за кредитним договором, як солідарні боржники, оскільки ОСОБА_4 відповідно до договору поруки поручилася перед банком за виконанням ОСОБА_3 зобовязань, відповідно до кредитного договору.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_5