АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/6961/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2129/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Кізюн О.Ю.,

при секретарі: Дубовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. Посилався на те, що 21.06.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить позивачу, та автомобіля «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2014 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, визнано водія автомобіля «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ НАСК «Оранта». За заявою позивача, отриманою страховою компанії 30 липня 2014 року, страхове відшкодування в розмірі 1570,50 грн. було виплачене йому лише 23 березня 2015 року, тобто з простроченням виплати на 145 днів. У звязку з цим ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 191,80 грн., індекс інфляції - 387,90 грн. та три проценти річних 18,70 грн., судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року позовна заява задоволена частково. Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 191,80 грн. та судовий збір - 78,32 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін, ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Категорія: 19

Доповідач: Янчук Т.О.

посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення на підставі ст.625 ЦК України з відповідача індексу інфляції та три проценти річних не ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить позивачу, та автомобіля «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2014 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП визнано водія автомобіля «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 Відповідно до полісу №АС/13995/40 від 29.07.2013 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ НАСК «Оранта» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 1570,50 грн., однак з порушенням строку виплати на 145 днів. Відмовляючи в стягненні індексу інфляції та 3% річних, суд першої інстанції виходив з того, що ст.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за прострочення виплати страхового відшкодування передбачено лише стягнення пені, з урахуванням чого відмовив у стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до ч.4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в стягнення індексу інфляції та 3% річних, суд першої інстанції виходив з того, що ст.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за прострочення виплати страхового відшкодування передбачено лише стягнення пені, з урахуванням чого відмовив у стягненні трьох процентів річних та індексу інфляції.

Однак з таким висновком погодитись не можна.

Встановлено, що 21 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулись автомобілі під керуванням позивача та ОСОБА_2, який уклав із ПАТ НАСК «Оранта» договір обовязкового страхування. Вина ОСОБА_2 у ДТП підтверджується постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року, яка набула законної сили.

ПАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу №АС/1399540 від 29.07.2013 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за заявою отриманою 30.07.2014 року, виплатила потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1570,50 грн., лише 23 березня 2015 року, що випливає з заяви на видачу готівки №14 від 23.03.2015 року, і що в судовому засіданні не спростовувалось. Прострочення виплати страхового відшкодування відбулося на 145 днів ( 29.10.2014 року по 22.03.2015 рік).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Згідно п.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводяться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобовязання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (втрати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Таким чином інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобовязання.

Така ж правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 06.06. 2012 року у справі №6-49 цс12.

Отже суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин норму ч.2 ст.625 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Зважаючи на наведене з ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача за прострочення виплати страхового відшкодування на 145 днів підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 387,90 грн. (за листопад 2014 року індекс інфляції складає - 101,9, за грудень 2014 р. - 103,0, за січень 2015 р. - 103,1, за лютий 2015р. - 105,3, за березень 2015 р. - 110,8), три проценти річних в розмірі 18,70 грн.( 1570,50 грн.х3х145:365:100).

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми підлягає скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 387,90 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми 18,70 грн.

Рішення суду в частині стягнення пені сторонами не оскаржується, тому в цій частині колегією суддів не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частки позовних вимог у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається із квитанцій про сплату судового збору при подачі позову до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,80 грн., при подачі апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір 267,90 грн. При частковому задоволені позовних вимог судом першої інстанції вже стягнуто на користь позивача з відповідача судовий збір в розмірі 78,32 грн.

Зважаючи на наведене з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 433,44 грн. (243,80 грн. + 267,96 грн. 78,32 грн.).

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 індекс інфляції в розмірі 387,90 грн., три проценти річних - 18,70 грн., судові витрати в розмірі 433,24 грн., а всього 839 (вісімсот тридцять девять) грн. 84 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук