АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3434/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № /22-ц774/2271/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 (ІІІ) Доповідач Соколан Н. О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Соколан Н.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю: секретаря Маслової К. В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров?я, внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат (далі ПАТ ПівнГЗК), і просив стягнути з відповідача 243 600 грн. моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у звязку із професійними захворюваннями.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто на його користь з ПАТ ПівнГЗК 35 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ ПівнГЗК, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права. Судом не встановлена вина відповідача у виникненні професійного захворювання; факт заподіяння моральної шкоди не встановлено, а її розмір не відповідає обставинам справи, суд не взяв до уваги, що шкідливі умови праці законодавчо дозволені, і позивач погодився працювати на роботу у таких умовах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 тривалий час, з 30.11.1981 року по 06.04.1999 року та з 14.07.2004 року по 18.06.2015 року працював на ПАТ ПівнГЗК паяльщиком майстерні з технічного обслуговування і поточного ремонту ГТЦ № 1 у шкідливих умовах праці.

Висновком МСЕК від 16.06.2015 року позивачу встановлено 35% втрати проф. працездатності на безстроковий термін (а.с. 9).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_1 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2015 року встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання позивача є тривалий час роботи ОСОБА_4 в умовах перевищення граничного рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу (а.с. 7). Зазначений акт є дійсним, його не скасовано у встановленому законом порядку, він є чинним. Тому доводи відповідача про незаконність відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров?я, внаслідок професійного захворювання на користь позивача та відсутність доказів вини відповідача є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Стаття 13 Закону України Про охорону праці передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 у зв'язку з його професійним захворюваннями встановлений в судовому засіданні та підтверджений наданими позивачем доказами.

Внаслідок отриманих професійних захворювань позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для його організації.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні трудового договору позивачу були розяснені умови праці, попереджено про наявність шкідливих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоровя, безпідставні, оскільки ст. 13 Закону України Про охорону праці передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ПАТ «ЦГЗК» на користь позивача з 35000 грн. до 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат- задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 рокузмінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди, зменшивши розмір до 20 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: