АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/3346/13-ц Головуючий суддя І інстанції Ященко С. О.
Провадження № 22-ц/790/8297/15 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі ОСОБА_2 борг з урахуванням процентів та 3% річних у розмірі 87 253, 67 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 872, 54 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 квітня 2011 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 9 000, 00 доларів США, про що складено відповідну розписку. Відповідно до розписки відповідач зобов'язався повернути грошові кошти до 19 квітня 2011 року. У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за договором належним чином не виконує. Крім того, позивачем також нараховані проценти за користування коштами, які склали 10 988, 62 грн., та 3% річних з суми основного боргу, які склали 4 328, 05 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 71 937грн., проценти у розмірі 10 988,62грн., 3% річних у розмірі 4 328,05грн., а також судовий збір у розмірі 872,54грн., а всього - 88 126 (вісімдесят вісім тисяч сто двадцять шість) грн. 21коп.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що він частково сплатив суму боргу. Також посилається на те, що матеріали справи не містять оригіналу боргової розписки.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що між ним і ОСОБА_2 була укладена розписка, відповідно до якої ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв гроші у сумі 9 000 доларів США та зобов»язався їх повернути до 19. 04. 2011 року.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання і своєчасно не сплатив передбачену договором суму, суд стягнув з нього на користь позикодавця суму боргу.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають наданим доказам і вимогам ст. ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1051, 1052 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Згідно ст. 16 ЦК України, особа, на власний розсуд обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу позову.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, за змістом яких, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 25. 04. 2012 року в справі № 6 - 24 цс 12 про стягнення боргу, яка згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є обов'язковою для судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів . Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

ОСОБА_3 на підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості за договором позики надав розписку, на підставі якої передав гроші відповідачу. Оригінал розписки був оглянутий судом апеляційної інстанції і залучений до матеріалів справи.

Між тим, відповідачем не доведено певними засобами доказування, що він повернув гроші позивачу за умовами договору позики, оскільки ним не надано борговий документ або розписку на підтвердження виконання ним свого обов'язку, як того вимагає ст. 545 ЦК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13, застосування якої в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідач не звертався до суду з позовом про визнання договору позики недійсним, а тому, даний договір є дійсним і повинен виконуватись сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2, 3% річних з суми заборгованості, що за період з 20.04.2011 року по 20.04.2013 року, що складає 4 328, 05 грн. та проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України, що за період з 20.04.2011 року по 20.04.2013 року складає 10 988, 62 грн.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: