Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Чирко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: виконавчий комітет Вишневої міської Ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся заявник ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивував тим, що він є сином ОСОБА_2. 14.05.2014 року його мати померла. До дня смерті вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати заявника ОСОБА_2 за життя разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 стали власниками квартири АДРЕСА_1, Києво - Святошинського району, Київської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1995 року, виданого згідно розпорядження органу приватизації № 54 від 27.10.1995 року. При видачі вказаного свідоцтва була зроблена помилка у прізвищі матері заявника та її чоловіка, та не вірно зазначено їхні прізвища як Коришева та Коришев відповідно. Чоловік матері заявника помер 26.06.2003 року. Його спадкоємцем була ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 58, розташованої по вулиці Жовтневій у будинку № 17 у місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області. Вказану квартиру мати заявника заповіла йому. Заявник не може отримати свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, в звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло допущено описку при написанні її прізвища та прізвища її померлого чсоловіка, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заявник просив суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1995 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації (виконкому Вишневої міської Ради народних депутатів) від 27.10.2015 року матері заявника ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в даній заяві. В подальшому заявник уточнив заявлені вимоги та просив суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1995 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації виконкому Вишневої міської Ради народних депутатів від 27.10.1995 року матері заявника ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_3. Вказану заяву підтримав в повному обсязі з підстав, що є аналогічними наведеним у заяві.

В судове засідання представник заінтересованої особи Вишневої міської ради не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду клопотання, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього, серії П-ЯР № 003339, виданим Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області від 12.11.2015 року. Мати заявника ОСОБА_4 отримала прізвище ОСОБА_2 в результаті укладення шлюбу з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІ-БК № 381581, виданим Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області 23.12.1980 року. 14.05.2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 300762, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.05.2014 року. З 11.01.1983 року по день смерті вона була зареєстрована та проживала в квартирі № 58, яка розташована в будинку № 17 по вулиці Жовтневій в місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області, підтвердженням чого є копія довідки № 1271 від 16.09.2015 року. ОСОБА_2 за життя разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 стала власником квартири № 58, яка розташована в будинку № 17 по вулиці Жовтневій у місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1995 року, виданого згідно розпорядження органу приватизації виконкому Вишневої міської Ради народних депутатів № 54 від 27.10.1995 року .

Судом встановлено, що при видачі вказаного свідоцтва була допущена помилка при написанні прізвища матері заявника та її чоловіка, та не вірно зазначено їхні прізвища як Коришева та Коришев відповідно. Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер 26.06.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-БК № 440195, виданим виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 27.06.2003 року. Спадкоємицею його майна після його смерті була мати заявника ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно померлої, яка складається з квартири № 58, яка розташована по вулиці Жовтневій в будинку № 17 в місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області. Все своє майно остання заповіла своєму сину -ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 10.11.2004 року, який був посвідчений державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі № 1-3342. Заявник не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло допущено описку при написанні прізвища його померлої матері та її померлого чоловіка, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2015 року № 975/02-31 Вишневої міської державної нотаріальної контори.

Про те, що вищевказаний правовстановлюючий документ за життя належав померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується поясненнями заявника, свідка ОСОБА_5 та матеріалами справи. Про те, що вказаний документ належав їм за життя підтверджується і тим, що ім»я та по-батькові, місце проживання та реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є аналогічними як в вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло, так і в копіях інших документів, поданих до суду.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом.

Як вказано в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника, оскільки від нього залежить можливість останнього скористатись своїми правами, як спадкоємця після смерті матері ОСОБА_2.

Заявником доведено, викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 235, 256-259, 294, 296 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло від 30.10.1995 року, видане на підставі розпорядження органу приватизації виконкому Вишневої міської Ради народних депутатів від 27.10.1995 року належить матері заявника ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6