Справа № 473/213/15-ц
"02" березня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,
за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (після зміни прізвища - ОСОБА_5) про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, який вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, проживає без реєстрації за цією адресою.
В будинку в якості членів сім'ї власника зареєстровані відповідачі по справі, які за місцем реєстрації протягом тривалого часу без поважних причин не проживають та не бажають в подальшому користуватися житловим приміщенням, витрати по утриманню житла не несуть, проте останні не знялися з реєстрації з місця попереднього проживання.
В зв'язку з цим ОСОБА_1 на підставі положень ст. 405 ЦК України просила визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (після зміни прізвища - ОСОБА_5) такими, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (до зміни прізвища - ОСОБА_3) в судове засідання не з'явилися, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомили.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1, який вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7
В будинку в якості членів сім'ї власника зареєстровані ОСОБА_3 (з 20 травня 1993 року), ОСОБА_4 (з 11 вересня 2001 року) та з 15 вересня 2008 року ОСОБА_6 (після зміни прізвища - ОСОБА_5).
Проте відповідачі за місцем реєстрації понад встановлений законом річний строк без поважних причин не проживають та не бажають в подальшому користуватися житловим приміщенням, витрати по утриманню житла не несуть, проте останні не знялися з реєстрації з місця попереднього проживання, що знайшло своє повне підтвердження показаннями свідка ОСОБА_8, письмовими доказами (а.с. 15, 34).
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання члена сім'ї власника житла (в тому числі колишнього) таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини припинення сервітуту.
Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації без поважних причин не проживають понад встановлений законом річний строк, між сторонами не встановлено наявність домовленості щодо іншого порядку користування житлом або інших строків збереження житлового приміщення.
За такого, враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів (в рівних частках) на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 216, 226, 228, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житлового будинку АДРЕСА_1.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, по 81 (вісімдесят одній) гривні 20 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом в загальному порядку за письмовими заявами відповідачів, які можуть бути подані протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв