Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/7540/15-ц
Провадження № 2-о/369/141/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на те, що 01 січня 2010 року померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_5. Після її смерті залишилось спадкове майно-1/5 частина квартири, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий, буд. 6. кв. 2. Оскільки ОСОБА_5 не залишила заповіту, то спадкоємцями в порядку спадкування за законом першої черги є: заявник (син померлої), батько заявника-заінтересована особа ОСОБА_2 (чоловік померлої), сестра заявника-заінтересована особа ОСОБА_3 (дочка померлої), баба заявника (мати померлої) ОСОБА_4.

Згідно відомостей, що зазначені в будинковій книзі, в квартирі були зареєстровані: ОСОБА_5, заявник і всі заінтересовані особи. До шести місяців з дня смерті ніхто із спадкоємців не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак, виходячи з того, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємці були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. АДРЕСА_1, тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Всі заінтересовані особи не бажають оформляти права на спадщину після смерті ОСОБА_5, однак відмовитись від спадщини після спливу 6-місяців з дня смерті спадкодавця не виявляється можливим, оскільки згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (тобто протягом шестимісячного строку).

Представник заявника зазначав, що фактично ні заінтересована особа ОСОБА_2, ні заінтересована особа ОСОБА_3, ні заінтересована особа ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_5 за своїм місцем реєстрації не проживали, про що вони можуть підтвердити безпосередньо в судовому засіданні.

Зокрема, заінтересована особа ОСОБА_6 (чоловік померлої) у зв»язку з відсутністю між ним і ОСОБА_5 взаєморозуміння, а також через постійні конфлікти та складні сімейні відносини, фактично з лютого 2009 року проживав з іншою жінкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2.

Заінтересована особа ОСОБА_3 (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Офіційно ОСОБА_3 була працевлаштована в м. Києві із 01 лютого 2006 року на підприємстві ТОВ «Віннер Дистрибушин». У липні 2010 року ОСОБА_3 разом з чоловіком придбали в м. Києві квартиру, в якій в січні 2011 року зареєстрували своє місце проживання.

Заінтересована особа ОСОБА_4 (мати померлої) з квітня 2009 року фактично проживала у свого сина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3, оскільки через погане самопочуття потребувала постійного догляду. У зв»язку з непроживанням в квартирі ОСОБА_4 через деякий час змінила місце своєї реєстрації, та з 30 березня 2010 року зареєструвалась за адресою фактичного місця проживання.

В свою чергу, підтвердженням факту постійного поживання заявника разом з померлою ОСОБА_5 в квартирі підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а також те, що заявник працював в м. Миколаєві. Крім цього, факт постійного проживання заявника разом з ОСОБА_5 в квартирі також можуть підтвердити заінтересовані особи.

Таким чином, фактично спадщину заінтересовані особи не прийняли, оскільки на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 ніхто із заінтересованих осіб, крім заявника, постійно не проживав разом із спадкодавцем в квартирі.

Необхідно зазначити, що заявник до даного часу позбавлений можливості отримати передбачену законом спадщину у повному її обсязі у зв»язку з тим, що всі заінтересовані особи були зареєстровані в квартирі, тому вони також вважаються такими, що прийняли спадщину.

Встановлення факту непроживання заінтересованих осіб за адресою: АДРЕСА_4, у певний період має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації його законного права оформлення та отримання спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5.

У зв»язку з чим заявник з метою захисту своїх прав та інтересів змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту непроживання заінтересованих осіб із спадкодавцем ОСОБА_5 по день її смерті.

Враховуючи, що заінтересовані особи постійно не проживали із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також те, що заінтересовані особи протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців) не подали заяву про прийняття спадщини, згідно вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК України заявник є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, представник заявника ОСОБА_1 просив встановити факт непроживання заінтересованої особи ОСОБА_2 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_5, у період з 01 лютого 2009 року по 01 січня 2010 року, встановити факт непроживання ОСОБА_3 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_6 у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року, встановити факт непроживання ОСОБА_4 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_6, у період з 01 квітня 2009 року по 01 січня 2010 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав і просив її задовольнити.

У судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з»явились, про дату, час і місце розгляду заяви неодноразово повідомлялись належним чином, до суду подали заяви, в яких не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просили розглянути справу у їхню відсутність.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на жило, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради м. Миколаєва від 20 червня 2007 року, квартира загальною площею 66,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7, дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5-1/5, ОСОБА_2-1/5, ОСОБА_2 С,Д.-1/5, ОСОБА_3-1/5, ОСОБА_4-1/5.

30 вересня 2009 року Миколаївською міською радою прийнято рішення № 36/27 «Про затвердження реєстру топонімів м. Миколаєва», згідно якого затверджено реєстр топонімів м. Миколаєва, і зазначено, що стара назва-провулок Торговий, а нова назва-провулок Кооперативний.

01 січня 2010 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 123821, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

Відповідно до наданої суду відповіді П»ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області повідомила 30 жовтня 2015 року, що згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкової справи після смерті ОСОБА_5, яка померла 01 січня 2010 року, не виявлено.

Як зазначав представник заявника ОСОБА_1, на день смерті ОСОБА_5-01 січня 2010 року, в квартирі АДРЕСА_8 (Корабельного) в м. Миколаєві були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на підставі відомостей, що зазначені в будинковій книзі.

До шести місяців з дня смерті ніхто із спадкоємців не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак, виходячи з того, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємці були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Всі заінтересовані особи не бажають оформляти права на спадщину після смерті ОСОБА_5, однак відмовитись від спадщини після спливу 6 місяців з дня смерті спадкодавця не виявляється можливим, оскільки згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (тобто протягом шестимісячного строку). Представник заявника зазначав, що фактично ні заінтересована особа ОСОБА_2, ні заінтересована особа ОСОБА_3, ні заінтересована особа ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_5 за своїм місцем реєстрації не проживали, про що вони можуть підтвердити безпосередньо в судовому засіданні. Фактично спадщину заінтересовані особи не прийняли, оскільки на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 ніхто із заінтересованих осіб, крім заявника, постійно не проживав разом із спадкодавцем в квартирі. Представник заявника ОСОБА_1 зазначав, що заявник до даного часу позбавлений можливості отримати передбачену законом спадщину у повному її обсязі у зв»язку з тим, що всі заінтересовані особи були зареєстровані в квартирі, тому вони також вважаються такими, що прийняли спадщину. Встановлення факту непроживання заінтересованих осіб за адресою: АДРЕСА_4, у певний період має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації його законного права оформлення та отримання спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень. Згідно з положеннями вказаної ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, представник заявника ОСОБА_1 зазначав, що заінтересована особа ОСОБА_2 (чоловік померлої) у зв»язку з відсутністю між ним і ОСОБА_5 взаєморозуміння, а також через постійні конфлікти та складні сімейні відносини, фактично з лютого 2009 року проживав з іншою жінкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2.

У надісланій суду заяві заінтересована особа ОСОБА_2 зазначав, що фактично з лютого 2009 року по даний час він проживає з іншою жінкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_9.

Однак, на підтвердження своїх пояснень ні заінтересована особа ОСОБА_2, ні заявник ОСОБА_1 не надали суду належних доказів, що ОСОБА_2 з лютого 2009 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_5 і по даний час, як він вказував у заяві, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 (в даний час провулок Корабельний) у м. Миколаєві.

Представник заявника ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини вказував, що заінтересована особа ОСОБА_3 (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Офіційно ОСОБА_3 була працевлаштована в м. Києві із 01 лютого 2006 року на підприємстві ТОВ «Віннер Дистрибушин». У липні 2010 року ОСОБА_3 разом з чоловіком придбали в м. Києві квартиру, в якій в січні 2011 року зареєстрували своє місце проживання.

В поданій суду заяві ОСОБА_3 зазначала, що з вересня 2004 року по даний час вона постійно проживає в м. Києві, і за місцем своєї попередньої реєстрації в АДРЕСА_10., вона не проживає з 2004 року.

В наявній в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_3 є відмітки, що ОСОБА_3 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4., з 08 вересня 2004 року і знята з вказаного місця проживання лише 30 грудня 2010 року, та в послідуючому зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 29 січня 2011 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області ОСОБА_9 з 29 січня 2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для встановлення факту непроживання ОСОБА_3 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_6 у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року, оскільки ні заявник, ні сама заінтересована особа не надали суду належних доказів, що в період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року ОСОБА_3 у вказаній квартирі не поживала. Копія трудової книжки ОСОБА_3 серії АХ № 755611, дата заповнення 03 липня 2005 року, не містить відомостей про її місце проживання

Представник заявника ОСОБА_1 зазначав, що заінтересована особа ОСОБА_3 (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Однак, згідно трудової книжки ОСОБА_3 лише 03 липня 2005 року вона була відрахована з Миколаївського державного гуманітарного університету ім. Петра Могили, як така, що отримала повну вищу освіту. Крім того, копія трудової книжки ОСОБА_3 серії АХ № 755611, дата заповнення-03 липня 2005 року, не містить даних про її місце проживання, і в ній відсутні відомості, що ОСОБА_3 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_6 у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року не проживала.

В поданій заяві представник заявника ОСОБА_1 вказував, що заінтересована особа ОСОБА_4 (мати померлої) з квітня 2009 року фактично проживала у свого сина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_11, оскільки через погане самопочуття потребувала постійного догляду. У зв»язку з непроживанням в квартирі ОСОБА_4 через деякий час змінила місце своєї реєстрації, та з 30 березня 2010 року зареєструвалась за адресою фактичного місця проживання.

В надісланих суду заявах ОСОБА_4 вказувала, що вона дійсно з квітня 2009 року фактично проживає у свого сина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_12.

Згідно наданих суду відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Сумській області місце поживання і реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_13, з 20 квітня 2010 року.

Доказів же, що ОСОБА_4 в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)АДРЕСА_6, у період з 01 квітня 2009 року по 01 січня 2010 року не проживала, ні заявник ОСОБА_1, ні сама заінтересована особа суду не надали.

За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також слід зазначити, що за правилами ч. 1 ст. 259 ЦПК України в разі задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1, вивчивши подану заяву та додані на її обґрунтування докази, суд дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 і представник заявника не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені вимоги в поданій до суду заяві про встановлення факту непроживання заінтересованих осіб з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Л.М. Ковальчук