Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 22-ц/778/6205/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У позові зазначало, що 11.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0708/0108/45-001, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 29 960,00 доларів США на строк по 11 січня 2028 року, зобовязавшись повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування у розмірі, передбаченому договором. За додатковою угодою від 12 травня 2011 року сторони змінили розмір відсотків за користування кредитом, строк повернення кредиту визначили 11 січня 2038 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 0708/0108/45-001-Р-1, а також додатковий договір від 12 травня 2011 року.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ«Сведбанк», та ПАТ «Дельта-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі щодо договору № 0708/0108/45-001 від 11.01.2008 року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, за яким всі права кредитора за вказаними договорами, у тому числі щодо договору № 0708/0108/45-001 від 11.01.2008 року, перейшли до ПАТ «Альфа - Банк».

Оскільки зобовязання за кредитним договором своєчасно та належним чином ОСОБА_3 не виконує, станом на 01.12.2014 року у нього утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 34 046,31 доларів США, що еквівалентно 512 615 грн. 30 коп., за відсотками 1 076.08 доларів США, що еквівалентно 16 201 грн. 90 коп.

У звязку з систематичним порушення боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту йому була нарахована неустойка у виді пені, яка станом на 01.12.2014 року становить 49,53 доларів США, що еквівалентно 745 грн. 75 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 529 562 грн. 95 коп. та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Мелітопольсьького міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності факту виконання договору купівлі-продажу прав вимог від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ „Сведбанк, як правонаступником ВАТ „Сведбанк, та ПАТ „Дельта Банк , а отже і виникнення у позивача прав кредитора на підставі договору з ПАТ „Дельта Банк від 15.06.2012 року за кредитним договором від 11.01.2008 року, укладеним ВАТ „Сведбанк з ОСОБА_2, та за договором поруки від 11.01.2008 року, укладеним з ОСОБА_3 , враховуючи, що за умовами п.2.3 договору від 25.02.2012 року між ПАТ „Сведбанк та ПАТ „Дельта Банк, договір вважається виконаним з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимог, а такий акт суду наданим не був.

З вказаним висновком в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0708/0108/45-001, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 29 960,00 доларів США на строк по 11 січня 2028 року, зобовязавшись повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування у розмірі, передбаченому договором. За додатковою угодою від 12 травня 2011 року сторони змінили розмір відсотків за користування кредитом, строк повернення кредиту визначили 11 січня 2038 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 0708/0108/45-001-Р-1, а також додатковий договір від 12 травня 2011 року.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ«Сведбанк», та ПАТ «Дельта-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами(а.с.74-75)

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, за яким всі права кредитора за вказаними договорами, у тому числі щодо договору № 0708/0108/45-001 від 11.01.2008 року, перейшли до ПАТ «Альфа - Банк», що підтверджується витягом з додатку до договору(а.с.31-37, 39, 51).

Відповідно до п. 7.5 вказаного договору, продавець в особі ПАТ „Дельта Банк підтвердив, що є єдиним власником прав вимоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимога).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладання договору між первсним кредитором та новим кредитором

За вимогами ст.ст. 514, 517, 519 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Первісний кредитор у зобовязанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дійшовши висновку про недоведеність наявності у ПАТ „ДельтаБанк, як продавця за договором з ПАТ „Альфа Банк від 15.06.2012 року, права продажу позивачу прав вимоги, які передавалися йому за договором з ПАТ „Сведбанк від 25 травня 2012 року, суд не надав оцінку тому, що відповідачі, як боржники за кредитними зобовязаннями, сторонами зазначених договорів не являлися і з передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України підстав їх не оспорюють, а між сторонами цих договорів , як первісними та новими кредиторами, спори з приводу їх укладання та виконання відсутні.

За умовами п.2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, укладеному між ПАТ „Сведбанк та ПАТ „Дельта Банк, права вимоги переходять від продавця до покупця , та обовязки продавця і покупця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Пославшись на те, що позивачем не надано доказу підписання такого акту між ПАТ „Сведбанк та ПАТ „Дельта Банк, оскільки, не зважаючи ухвалу суду від 20.07.2015 року, якою було визнано обовязковою участь представника позивача у судовому засіданні для надання особистих пояснень з приводу передачі прав вимоги, зокрема, за договором з ОСОБА_2, від ПАТ „Сведбанк на користь ПАТ „Дельта Банк, зазначена ухвала позивачем виконана не була, уваги на те, що позивач по даній справі ПАТ „Альфа Банк, учасником цієї угоди не являвся і особисті пояснення представника вказаного банку не можуть бути належним доказом для встановлення факту виконання договору від 25.05.2012 року його сторонами.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими способами доказування.

За вимогами ч.2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ПАТ „Сведбанк та ПАТ „Дельта Банк до участі у даній справі не залучались.

Клопотання про витребування акта приймання-передачі прав вимоги від 25.05.2012 року відповідачами, які фактично заперечували його існування, не заявлялось, отже факт виконання цього договору його учасниками ними спростованим не був.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, до висновку про те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження набуття ним права вимоги за кредитним договором, укладеним 11.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, суд дійшов з порушенням норм процесуального права, оскільки для встановлення фактичних обставин справи не виконав належним чином вимоги ч.4 ст. 10 ЦПК України, враховуючи, що на підтвердження виконання договору між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», яке стало наступним продавцем прав вимоги, копія акта приймання-передачі прав вимоги до договору від 25.05.2012 року та витяг з додатку до договору про передачу прав вимоги за кредитним договором та договором поруки, що були укладені з відповідачами, суд у встановленому порядку не витребував.

Зазначені докази, як долучені до апеляційної скарги, були досліджені судом апеляційної інстанції, при цьому доказів на їх спростування, а отже і правомірності вимог позивача щодо виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, представник відповідачів суду не надав.

Крім того, за змістом ст.ст. 517, 518 ЦК України, зміна кредитора у зобовязанні не означає звільнення боржника від обовязку виконати зобовязання, а лише надає право до надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні виконати зобовязання на рахунок первинного кредитора.

Між тим, докази виконання зобовязань за кредитним договором шляхом сплати платежів ПАТ «Сведбанк» відповідачами не надавались.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутністю таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи із направленої 06.12.2014 року відповідно до п.9.2 кредитного договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмової вимоги ПАТ „Альфа Банк від 04.12.2014 року про дострокове повернення кредиту, заборгованість у розмірі 529 562 грн. 95 коп. пропонувалось сплатити протягом 30 календарних днів з моменту надіслання вимоги(а.с.29, 30).

Виходячи із наданого банком розрахунку(а.с.28), станом на 01.12.2014 року розмір заборгованості за тілом кредиту становив 34 046,31 доларів США, що за курсом НБУ, згідно якого 100 доларів США еквівалентно 1505, 64 грн., складає 512 615, 30 грн., відсотки за користування кредитом 1076,08 доларів США, що складає 16201, 90 грн., пеня за порушення строків сплати суми кредиту - 49, 53 долара США, що складає 745,75 грн., всього 529 562 грн. 95 коп.

Зазначений розрахунок, який відповідно до ст. 64 ЦПК України суд розцінює в якості письмового доказу, погоджується з умовами кредитного договору, правильність його відповідачем ОСОБА_2 не спростована.

За вказаних обставин заборгованість за кредитним договором у визначеному розмірі через неналежне виконання ОСОБА_2 зобовязань з повернення кредиту колегія суддів вважає доведеною, у звязку з чим дійшла висновку про необхідність скасування в порядку ст. 309 ЦПК України ухваленого по справі рішення про відмову у стягненні заборгованості за кредитом з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ „Альфа Банк до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як до поручителя, задовольнити і стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості у розмірі всього 529 562 грн. 95 коп.

В порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають присудженню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій(а.с.1, 311) у сумі 3836 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк(01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346,, п/р № 0004) заборгованість за кредитним договором від 11.01.2008 року у сумі 529 562 грн. 95 коп., з яких 512615 грн. 30 коп. заборгованість за кредитом, 16201 грн. 90 коп. заборгованість за відстоками, 745 грн. 75 коп. пеня

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк(01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346,, п/р № 0004) судовий збір у сумі 3836 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: