Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1134/15-ц

Провадження №2/377/448/15

14 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

До суду звернулась з позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 липня 2014 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачкою, вона несе всі витрати на дитину, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та майже не займається її вихованням.

Відповідачем подані заперечення на позовну заяву, в яких він просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, посилаючись на те, що він доглядає за своєю матірю ОСОБА_4, яка перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «псориатична хвороба» та яка потребує матеріальної допомоги в звязку із лікуванням. Крім того, зазначив, що несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі і за сина, який зареєстрований за місцем його проживання. Весь час, починаючи з дня народження сина і по теперішній час він не припиняв утримувати сина та матеріально його забезпечувати, постійно приймає участь у його вихованні, догляді за ним, намагається надати йому повноцінне батьківське піклування, незважаючи на те, що з ним не проживає. Син періодично з дозволу позивачки залишається разом з ним на декілька днів, тому він відводить його до дитячого садка, забирає з дитячого садка, займається його вихованням.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що дитині необхідні кошти на харчування, одяг, іграшки, що становить приблизно 700 гривень щомісяця. Стан здоровя дитини задовільний. Вважає, що суми аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця буде не достатньо, щоб покрити всі витрати на утримання сина. Матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утриманні дитини в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від свого доходу щомісяця, оскільки вважає, що саме цей розмір аліментів забезпечить його необхідну участь в утриманні дитини.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 22, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 липня 2014 року, яке набрало законної сили 25 липня 2014 року.

Під час спільного шлюбу в них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, а матірю позивачка, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як видно з копії паспорту позивачки, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

З довідки № 101 форми 3 від 01.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_3, син позивачки та відповідача, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто за адресою фактичного місця проживання та реєстрації відповідача.

З пояснень сторін вбачається, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, між батьками виник спір щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно довідки Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже/Буиг Трао Пюблік, ОСОБА_1, позивачка у справі, працює в даній Компанії на посаді асистента з 05.11.2015 року, і її дохід з 05.11.2015 року по 30.11.2015 року становить 6140,58 гривень.

Долучена до позову довідка № 76 від 20.11.2015 року з ТОВ «Буденергомонтаж» свідчить про те, що ОСОБА_2, відповідач, працює на посаді електрозварювальника в ТОВ «Буденергомонтаж». Загальна сума доходів за період з 01.05.2015 року по 31.10.2105 року за виключенням обовязкових відрахувань становить 18151,19 гривень.

Долученою до матеріалів справи довідкою ВКК від 24.11.2015 року, виданою ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» підтверджено, що ОСОБА_4, матір відповідача, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «псориатична хвороба».

Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться його матір ОСОБА_4, суд вважає необґрунтованими, оскільки встановлено, що вона працює на посаді прибиральниці в ЗОСШ № 3 м.Славутича та отримує заробітну плату, інших доказів на підтвердження зазначених обставин суду відповідачем не надано, а тому ці доводи суд до уваги не приймає.

Як вбачається з пояснень відповідача, стан його здоровя задовільний. Інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, немає. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, щодо якого виник спір, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, матеріальне становище дитини, мати якої має постійний та достатній дохід, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та достатній заробіток, не має на утриманні інших осіб, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 18 грудня 2015 року

Суддя Н. Ф. Теремецька