Дата документу 28.12.2015
ЄУ № 420/3129/15-ц
Провадження №2/420/2135/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Заботіна В.В.

при секретарі Котовій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобілянської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, ОСОБА_2-

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2015 року позивач, ОСОБА_3, звернулася до Новопсковського районного суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку №715, площею 5,7178 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛГ №121232 та на земельну ділянку №2483, площею 0,9034 га, розташовану на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯК №621936 в порядку спадкування за законом, які залишилися після смерті ОСОБА_4, померлого 21.09.2012 року.

Обґрунтовує свої вимоги, тим що 21.09.2012 року помер її син, ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5, 7178 га, розташованої на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, на яку Новопсковською райдержадміністрацією 28.12.2004 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ №121232, та земельної ділянки, площею 0,9034 га, Новобілянської сільської ради Новопсковського району, на яку Новопсковською райдержадміністрацією 21.08.2012 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЯК №621936. Як спадкоємець першої черги позивач фактично прийняла спадщину, так як подала до Антрацитівської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Свідоцтво про право на спадщину вона не встигла оформити у звязку з тим, що м. Антрацит, Луганської області став непідконтрольною офіційній владі України територією, та оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки залишилися в Антрацитівській державній нотаріальній конторі. На даний час обовязки Антрацитівської міської державної нотаріальної контори виконує Старобільська державна нотаріальна контора, до якої позивач звернулася 07.09.2015 року з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи, Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив рішення ухвалити на розсуд суду.

Третя особа, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, про дату,час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, з якої вбачається, що вона не заперечує проти визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого 21.09.2012 року.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД №339991, виданого 06.10.2012 року Відділом ДРАЦС Антрацитівського РУЮ Луганської області ОСОБА_4 помер 21.09.2012 року, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис №624 від 06.10.2012 року (а.с. 14). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського господарства, які належали йому на праві власності, а саме земельна ділянка №715, площею 5.7178 га (рілля), кадастровий номер :13:006:0052, на підставі Державного акту від 28.12.2004 року серії ЛГ №121232 зареєстрованого 28.12.2004 року за №501, та земельна ділянка №2483, площею 0,9034 га (рілля), кадастровий номер :01:004:0082, на підставі Державного акту від 21.08.2012 серії ЯК №621936 зареєстрованого 31.08.2012 року за №03746, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 05.09.2013 року (а.с. 8-13).

З витягів №01-01-11/2073 та №01-01-11/2072 від 05.09.2013 року з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності громадян на земельну частку (пай) із земель Колгоспу ім. Леніна в межах Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що включена до державного фонду документації із землеустрою вбачається, що вартість земельної ділянки №2483, загальною площею 0,9034 га, належної ОСОБА_4 станом на 01.01.2013 року з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2 становить 6733,27 грн., а вартість земельної ділянки №715, загальною площею 5,7178 га з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2 станом на 01.01.2013 року становить 88524,26 грн. (а.с.20-21), те ж саме підтверджується відомостями з технічної документації із землеустрою від 26.03.2013 року №01-01-11/489 та №01-01-11/488 (а.с. 19, 22).

Так як ОСОБА_4 являвся сином позивача, ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД №363141, виданого 05.08.1978 року Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с. 16), 26.11.2012 року вона звернулася до Антрацитівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу №399/2012, що підтверджується листом Антрацитівської міської державної нотаріальної контори від 30.11.2012 року, вих. №1372/02-14 (а.с.6), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи у звязку з відкриттям спадкової справи щодо майна ОСОБА_4 позивач зверталася до землевпорядної фірми «Лан», яка розробила технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та файлу обміну даних необхідних для подальшої реєстрації земельних ділянок (а.с.23-33).

Звернувшись 07.09.2015 року до Антрацитівської міської державної нотаріальної контори (а.с.17), позивач отримала лист №882/01-16 від 07.09.2015 року, в якому розяснено, що обовязки Антрацитівської міської державної нотаріальної контори виконує Старобільська державна нотаріальна контора, але весь архів, всі справи, в тому числі і спадкова справа №399/2012 заведена Антрацитівською міською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ОСОБА_4, знаходяться в місті Антрацит, Луганської області на тимчасово непідконтрольній Україні території. У звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 18).

Як вбачається з листа Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області від 23.12.2015 року №01-01-15/1157 вартість земельної ділянки №715, загальною площею 5,7178 га (кадастровий номер :13:006:0052) станом на 01.01.2015 року становить 110572,33 грн. (згідно постанови КМУ №1185 від 31.10.2011 року до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 01.07.1995 року враховується коефіцієнт індексації 1,756 та з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997). Вартість земельної ділянки №2483, загальною площею 0,9034 га (кадастровий номер :01:004:0082) з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997 станом на 01.01.2015 року становить 8410,29 грн.(а.с. 59).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до розяснень п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4, померлому 21.09.2012 року, на праві приватної власності належала земельна ділянка №715, площею 5,7178 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, що підтверджено копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛГ №121232 від 28.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Новопсковської райдержадміністрації від 15.10.2004 року №591, та земельна ділянка №2483, площею 0,9034 га, розташована на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №621936 від 21.08.2012, виданого на підставі розпорядження голови Новопсковської РДА від 13.03.2012 року №136 а також витягами з Державного земельного кадастру та технічною документацією.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування за законом такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 261, 328, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ч.1 ст.81 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новобілянської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, ОСОБА_2,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку №715, площею 5,7178 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛГ №121232 та право власності на земельну ділянку №2483, площею 0,9034 га, розташовану на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району, Луганської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯК №621936 в порядку спадкування за законом, які залишилися після смерті ОСОБА_4, померлого 21.09.2012 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)