Справа № 459/193/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

при секретарі Смолій О.Я.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Червоноградської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними дій державного нотаріуса,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.08.2002 року між її чоловіком ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір на обслуговування пластикової кредитної картки, а наступного дня - 02.08.2002 року додаткову угоду до даного договору про встановлення кредитного ліміту у розмірі 25000 доларів США терміном до 31.07.2003 року. На забезпечення виконання зобовязань цього ж дня був укладений договір застави незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться по вул. Травнева, 29 у м. Червонограді із земельною ділянкою площею 0,600 га, які належали їм із чоловіком на праві спільної сумісної власності, згідно з умовами якого вона (позивач) виступила заставодателем-поручителем. Незважаючи на те про укладення такого договору їй нічого не було відомо. При процедурі посвідчення такого договору державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 власноручно підписався від її імені. Зокрема, даний факт було встановлено вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.11.2013 року та ОСОБА_3 притягнуто до кримінальної відповідальності. Вказує, що державним нотаріусом було порушено п.п.8,10,11,12,13 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Мінюсту України від 18.06.1994 року № 18/59. Оскільки вона не підписувала договір застави, вважає, що державний нотаріус вніс неправдиві відомості в посвідчувальний напис по цьому договору застави, в подальшому, достовірно знаючи, що вказаний договір застави від її імені підроблений, на підставі цього ж договору застави, 07.10.2003 року вчинив виконавчий напис, яким запропонував вилучити предмет застави для погашення заборгованості по кредитному договору, що потягло за собою реалізацію вищевказаного будинковолодіння 26.07.2006 року на прилюдних торгах ОСОБА_6 З огляду на наведене просить визнати дії державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 при посвідченні договору застави майна № 519/303 від 02.08.2002 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» , ОСОБА_3 та від її імені як заставодателя-поручителя, який зарестрований в реєстрі № 1-2116 та у звязку із вчиненням виконачого напису від 07.10.2003 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-2152 і видачею ОСОБА_6 15.04.2008 року свідоцтва про право власності на її будинковолодіння незаконними (неправомірними).

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини викладені у позовній заяві.

Державний нотаріус Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, вказав, що він вчиняв нотаріальну дію згідно із законодавством. Договір застави роздруковувався і підписувався у банку. При посвідчення такого договору він встановлював особу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і остання підтвердила своє волевиявлення на укладення договору та справжність свого підпису у зазначеній угоді.

Окрім цього з часу посвідчення договору пройшло багато років і строк, протягом якого позивач могла звернутися із зазначеною вимогою сплив. Відтак просить застосувати строк позовної давності і у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що строк позовної давності не пропущено, так як підроблення документів було встановлено у 2013 році.

Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні пояснив, що на документах достатньо підпису одного ОСОБА_3, оскільки заставне майно було спільною сумісною власністю і вважається, що один із подружжя діяв за взаємною згодою з іншим. Тому позов є надуманим. Також просить застосувати строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані у справі письмові документи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити із наступних підстав.

Встановлено, що 01.08.2002 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено договір на обслуговування пластикової кредитної картки, а 02.08.2002 року додаткову угоду до даного договору про встановлення кредитного ліміту у розмірі 25000 доларів США терміном до 31.07.2003 року. На забезпечення виконання зобовязань позичальником між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Банком 02.08.2002 року укладений договір застави незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Травнева, 29 у м. Червонограді із земельною ділянкою площею 0,600 га посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2116.

Також встановлено, що 07.10.2003 року державним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким запропоновано вилучити предмет застави для погашення заборгованості за основним зобовязанням у сумі 25000 доларів США, несплачених відсотках в сумі 3483,1 доларів США та пені у сумі 725,59 доларів США. Відповідно до договору від 16.06.2006 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного між ВДВС та ДАК, 26.07.2006 року предмет застави - незавершений будівництвом житловий будинок з гаражем та огорожею, був реалізований на прилюдних торгах на користь ОСОБА_6

Із здійснених в рамках розслідування кримінального провадження висновків, зокрема висновку спеціаліста №6/224 від 05.08.2011 року, висновку експерта №6/36 від 16.02.2012 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_5 у договорах застави і поручительства виконані іншою особою, ким саме, встановити виявилось неможливим.

Також із висновку експерта №6/330 від 02.07.2012 року, №6/51, вбачається, що підписи у договорах застави та поручительства, у договорі купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки виконані однією особою ОСОБА_3 підтверджують підроблення документів.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу громадянина, його представника або представника підприємства, установи, організації, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Частинами 1,2 статті 45 цього ж Закону (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) передбачено, що при посвідченні угод і вчиненні деяких інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством України, перевіряється

справжність підписів учасників угод та інших осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані угоди, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса чи іншої посадової особи, яка вчиняє нотаріальну дію. Якщо угода, заява чи інший документ підписано за відсутності цих посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним.

Аналогічне положення міститься у пунктах 12,13 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. N 18/59 (далі - Інструкція), що була чинною на час вчинення вищевказаної нотаріальної дії.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта, особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Подаючи позовну заяву, позивач посилається на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22.11.2013 року, яким було встановлено виконання підпису від її імені її ж законним чоловіком ОСОБА_3 у спірному договорі застави від 02.08.2002 року.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 приймала участь в якості третьої особи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до нотаріуса Червоноградської нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання протиправними дій нотаріуса, визнання не чинним та скасування виконавчого напису, рішення по якому було винесено 11.10.2006 року. Тому, суд вважає, що саме з цього часу ОСОБА_5 було відомо про ту обставину, що вона виступає в якості заставодавця згідно умов договору застави № 519/303 від 02.08.2002 року. Якщо припустити, що про рішення суду від 11.10.2006 року ОСОБА_5 не було відомо, то знову ж таки остання зверталася до суду із позовною заявою 01.11.2010 року (дата подачі), в якій зазначала про те, що договір застави будинковолодіння, що належало їй на праві приватної власності, договір поручительства вона не укладала, згоди на їх укладення не давала та останні не підписувала. Відтак була обізнана щодо порушення, на її думку, її законних прав.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу), є одним з загальних правил щодо пред'явлення позову.

Відповідно до ст.ст. 257,258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В той же час як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 звернулася до суду із даною вимогою лише 16.01.2015 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Підстав для поновлення строку суд не вбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 267, ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_5 до Червоноградської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, з участю третіх осіб ОСОБА_7, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними дій державного виконавця відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Д.Новосад