Справа № 128/4200/15-ц
УХВАЛА

13 листопада 2015 року

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою на суму 5330 доларів США , що еквівалентно 122216,90 грн., позичені відповідачем 28.11.2008 року.

Разом із позовною заявою по даній цивільній справі позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову для запобігання відчуження до вирішення спору по суті належного майна відповідачем, накласти арешт:

- на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.03.2001 року;

- житловий будинок, з прибудовами господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Хижинці, вул. Коцюбинського, № 15, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 42,7 кв.м.;

- земельну ділянку кадастровий номер: :04:003:0134, за адресою: с. Хижинці, вул. Коцюбинського, № 15, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 0,17 га.

Вчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові на підставі ч.8 ст.153 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно до положень ч.2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку з чим потрібно забезпечити позов;

2)вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, з урахування заявлених позивачем позовних вимог до відповідача, їх розміру; заявленого виду заходу забезпечення позову і його співмірності із заявленими позивачем вимогами, суд вважає, що позивач у заяві не обґрунтував необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та на земельну ділянку відповідача , і те, що існує реальна загроза наявності перешкод у наступному виконанні рішення суду по даній справі і що не вжиття саме такого заходу забезпечення позову зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 8 липня 2010 року № 18-рп/2010 дано офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України.

Згідно до розяснень, наданих Конституційним Судом України, положення вказаних пунктів ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і про повернення заяви про забезпечення позову та скасуванні забезпечення позову; як про розяснення рішення, так і про відмову в розясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі.

Приймаючи такі рішення, Конституційний Суд України виходив із того, що згідно з пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Враховуючи логіку тлумачення Конституційним Судом України пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України, суд вважає, що ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись п.2 ч.2 ст.151, ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,- повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: