Номер провадження: 22-ц/785/7698/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Стоянової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 /ОСОБА_2/ ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2015 року, - встановила:

06.08.2013 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що 11.07.2008 року між АКІБ «УкрСибанк», який перейменовано в ПАТ «УкрСибанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в іноземній валюті у сумі 100 000 дол. США, строком з 11.07.2008 року до 11.07.2018 року, зі сплатою 15 % річних за час фактичного користування кредитом.

Наданий ОСОБА_2 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2 /ОСОБА_3/ В.М., про що 11.07.2008 року між АКІБ «УкрСибанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_5 /ОСОБА_3/ В.М. несе солідарну відповідальність перед банком за невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідачем ОСОБА_2 у встановлені кредитним договором строки повернення наданого їй кредиту та строки сплати відсотків за користування кредитом не дотримуються, у зв'язку з чим станом на 13.05.2013 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 перед банком становить 110 828,95 дол. США.

Також, в забезпечення наданого кредиту відповідачами за договором іпотеки передано банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з несплатою коштів утворилась заборгованість, яку банк просить стягнути з відповідачів.

Справу розглянуто у відсутність відповідачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 11.07.2008 року у розмірі 110 828,95 дол. США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дол. США), становить 885 855,79 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 19.08.2015 року надали до суду апеляційну скаргу про його скасування з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, заперечення на доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 100 000 доларів США, строком з 11.07.2008 року до 11.07.2018 року, зі сплатою 15 % річних за час фактичного користування кредитом (а.с.6-12).

11.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибанк та ОСОБА_2 укладено угоду № 1 до вказаного кредитного договору (а.с.13-21).

25.12.2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили новий графік погашенню кредиту (а.с.23-25). В забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11.07.2008 року, між АКІБ «УкрСибанк» та ОСОБА_5, який змінив 16.12.2010 року своє прізвище на «Шацман», 11.07.2008 року укладено договір поруки № 216652, відповідно до якого останній виступив поручителем та поручився солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору (а.с.26-27).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом, загальна сума якої становить 110 828, 95 доларів США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року (7.993 грн. за 1 дкл. США становить 885 855, 79 грн., з яких заборгованість за кредитом 80 828, 26 доларів США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року становить 746 060, 28 грн., заборгованість по відсоткам - 24 395, 41 доларів США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року становить 194 992, 51 грн., пеня за прострочення сплати по кредиту 3 434, 60 доларів США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року становить 27 452, 77 грн., пеня за прострочення сплати процентів 2 170, 68 доларів США, що за курсом НБУ на 13.05.2013 року становить 17 350, 23 грн. (а.с. 82, 61-62).

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 11 липня 2018 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимовою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки сторонами клопотання про застосування строків позовної давності суду не надано, вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені заявлені обґрунтовано.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що банк направляв відповідачам письмові вимоги від 29.05.2013 року щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.35-38).

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржники не надали жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які вони посилаються в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як видно з матеріалів справи, суд об'єктивно оцінив зібрані по справі докази, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів, відповідно до ст. 308 ЦПК України, не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_6