Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1288/15-ц

Провадження №2/377/499/15

22 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

УСТАНОВИВ:

12 листопада 2015 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить збільшити розмір аліментів та призначити стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 20 травня 2003 року з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця. Після досягнення старшою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 Михайловчиа, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивача почали стягуватися аліменти в розмірі 1/6 частки доходів відповідача щомісяця, в звязку з чим поліпшилося матеріальне становище відповідача. Матеріальне становище позивача погіршилося, оскільки вона на даний час не працює. Син ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, в звязку з чим стан його здоровя є незадовільним. Відповідно до Експертного висновку № 421 від 09.04.2001 року, виданого Київською обласною дитячою спеціалізованою ЛКК по встановленню причинного звязку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС, сину ОСОБА_3 встановлено діагноз: множинні вроджені вади розвитку обох кистей та ступенів: полідактилія та синдактилія, висновок вродженні вади розвитку, в звязку з чим він потребує тривалого лікування і значних коштів. Враховуючи той факт, що їй дуже важко утримувати дитину, вважає, що у відповідача є реальна можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких він визнав позов частково і зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заперечення відповідач обґрунтував тим, що виходячи з розміру отриманих ним доходів за останні шість місяців , його середньомісячний дохід з врахуванням нарахувань за щорічну відпустку та за мінусом утримання обовязкових платежів і зборів складає біля 8700 гривень, з яких щомісяця утримувалися аліменти до 21 вересня 2015 року в розмірі 1/3, а в подальшому в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Відповідно після утримання з нього всіх платежів на руки, він отримав у жовтні 2015 року 5869,31 гривень, в листопаді 5877,39 гривень. З тих доходів, що залишаються в нього після всіх відрахувань, він повинен виділити значні суми на утримання свого житла, оплату комунальних послуг, за спожиту електроенергію, телефон та Інтернет, що враховуючи тільки початок опалювального сезону, за жовтень 2015 року склало біля 1500 гривень, за листопад 2015 року біля 2000 гривень. Відповідно в зимовий період розмір цих витрат ще збільшиться. Питання його участі у додаткових витратах на спільного сина повинно вирішуватися в окремому провадженні при наданні позивачем доказів лікування(оздоровлення) дитини, розміру витрат, повязаних з ним. При наявності обґрунтованих підстав він не заперечує своєї участі у даних витратах. Виходячи з розміру отримуваних ним доходів, розмір аліментів буде складати більше 2000 гривень на місяць, що з врахуванням отримуваної позивачем державної соціальної допомоги на дитину та належної її участі як матері в утриманні дитини, надасть можливість надавати дитині належне матеріальне утримання.

В судовому засіданні позивач просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, а в неї навпаки погіршився, бо вона на даний час не працює і ніякого доходу, крім соціальної допомоги, не немає. Крім того, стан здоровя спільного сина ОСОБА_2 потребує постійно великих затрат, це насамперед, приблизно 1000 гривень щомісяця на масаж, приблизно 500 гривень на придбання ліків, в звязку з чим аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця буде недостатньо для утримання сина.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина до 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, посилаючись на те, що такого розміру аліментів буде достатньо на утримання сина, а з наступного року він буде отримувати ще пенсію, тому розмір аліментів відповідно збільшиться. Крім того, він додатково готовий приймати участь у лікуванні сина при наявності обґрунтованості таких витрат.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 2-196/2003, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували у шлюбі, який був розірваний, про в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 червня 2003 року було здійснено актовий запис за № 81, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БК № 297687 від 24.06.2003 року.

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якого є відповідач, а матірю позивачка, що підтверджено свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з оглянутої справи № 2-535/2005, згідно постанови Славутицького міського суду Київської області від 20 травня 2003 року, яка набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, стягувались аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця.

Після досягнення старшою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, з відповідача на утримання син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивача почали стягуватися аліменти в розмірі 1/6 частки його доходів щомісяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень позивача, в неї не змінився стан здоровя, змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, 27.12. 2003 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 205. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_6, дружині ОСОБА_6.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 у позивача народилося двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено копією паспорта, яка долучена до матеріалів справи.

Зазначені обставини підтверджують зміну сімейного стану позивача.

Згідно довідки № 8344 від 22.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в УСЗН Славутицької міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» з 01.01.2007 року по 21.09.2018 року призначено допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та надбавку по догляду за дитиною-інвалідом до 18 років. Загальна сума доходу за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року, за винятком аліментів, становить 6736,20 гривень.

Відповідно до довідки № 8343 від 22.12.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Славутицької міської ради та їй відповідно до п. 6 ст. 21, ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.02.2006 року довічно призначена компенсація на продукти харчування, як потерпілій від аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, компенсація на оздоровлення в період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року не призначалась. Загальна сума доходу за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року, за винятком аліментів, становить 1140,40 гривень.

Як зазначено у довідці № 8342 від 22.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Славутицької міської ради та їй відповідно до ст. 30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.04.2006 року на сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена компенсація дітям, потерпілим від аварії на ЧАЕС, компенсація на оздоровлення з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року. Загальна сума доходу за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року, за винятком аліментів, становить 796,76 гривень.

З копії трудової книжки серії АА № 135318, що належить ОСОБА_1, вбачається, що остання була звільнена 03.11.2015 року з посади генерального директора ТОВ «Сучасний комунальний сервіс» і на час розгляду справи в суді не працює.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що у позивача погіршився матеріальний стан.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, сімейний стан та стан здоровя в нього не змінилися, дещо покращився матеріальний стан в звязку з тим, що після досягнення старшою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, з нього на утримання сина ОСОБА_3 Михайловчиа, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивача почали стягуватися аліменти в розмірі 1/6 частки його доходів щомісяця.

Згідно довідки про доходи №1186 від 04.12.2015 року ОСОБА_2, відповідач, працює на ДСП «ЧАЕС» і його дохід з грудня 2014 року по листопад 2015 року становить 122589,16 гривень.

Відповідно до Експертного висновку № 421 від 09.04.2001 року, виданого Київською обласною дитячою спеціалізованою ЛКК по встановленню причинного звязку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС, ОСОБА_3 встановлено діагноз: множинні вроджені вади розвитку обох кистей та ступенів: полідактилія та синдактилія, висновок: вродженні вади розвитку. З корінця медичного заключення обласної дитячої спец. ЛКК № 109, вбачається, що ОСОБА_3 потребує тривалого лікування і стороннього догляду, йому встановлена інвалідність з дитинства (розділ УІ, пункт 2) згідно наказу МОЗ України від 08.11.2001 року № 454/471/516 та Листа МОЗ України від 01.02.2005 року № 403-12/41.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона несе систематично значні витрати на лікування сина, проте суду доказів на підтвердження витрат на лікування сина ОСОБА_3, які носять системний і постійний характер, не надала.

З пояснень відповідача вбачається, що він не заперечує обовязку у відповідності до вимог закону нести відповідальність за надання належного утримання спільній дитині, в тому числі, враховуючи у нього серйозні проблеми зі станом здоровя, тому майже щорічно за місцем його роботи на сина через профспілку виділялися путівки на лікування або оздоровлення.

Зазначені обставини підтверджені довідкою № 38-1366 від 10.12.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 перебував в ДОЦ «ОСОБА_8 паруса» з 16.07.2014 року по 05.08.2014 року та з 11.08.2015 року по 28.08.2015 року, по путівці отриманій в ДСП ЧАЕС.

За таких обставин, враховуючи стан здоровя, сімейний стан та матеріальне становище позивача і відповідача, суд збільшує розмір аліментів, визначений постановою Славутицького міського суду Київської області від 20 травня 2003 року, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/6 частки до 1/4 частки його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду забезпечить необхідну участь батька в утриманні неповнолітнього сина.

В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Підстави, порядок та розмір участі батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, передбачені ст. 185 СК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно постанови Славутицького міського суду Київської області від 20 травня 2003 року, з 1/6 частки до 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист № 2-196/03 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 24 грудня 2015 року

Суддя Н. Ф. Теремецька