Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/6353/15-ц

Провадження № 2/185/3497/15

22 жовтня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С. О.

при секретарі судового засідання Шмик К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2015 ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на те, що між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 05 березня 1994 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини сторін фактично припинилися у звязку із тим, що у сторін повністю різні погляди на життя і побут, відсутнє взаєморозуміння, повага.

09.07.2015 за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення, провадження у справі зупинено.

28.09.2015 за закінченням строку для примирення провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заходи щодо примирення не дали результатів, позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

05 березня 1994 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу складено відповідний актовий запис за № 173 від 05.03.1994.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 2 ст. 54 СК України усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім'ї. А відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що між сторонами у справі фактично припинилися шлюбні відносини, оскільки відповідач та позивач не мають можливості спільно вирішувати найважливіші питання сімї, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач наполягає на збереженні сім'ї, що свідчить про відсутність добровільної згоди на перебуванні у шлюбі, сторони не виконують зобовязання щодо спільної побудови сімейних відносин між собою.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України врегульовано, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. А статтею 112 СК України встановлено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, відповідно до яких суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами та подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін.

На підставі ст. ст. 104,105, 110-112 СК України, ст.ст. 174, 208, 209 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити .

Шлюб, укладений 05 березня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу складено відповідний актовий запис за № 173 від 05.03.1994 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 243,60 грн (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя С. О. Бабій