Справа № 443/1739/15 Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г.
Провадження № 22-ц/783/7969/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3, аліменти на утримання однієї дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.04.2024 року. Вирішено питання стягнення судового збору.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що він не відмовляється утримувати неповнолітню доньку ОСОБА_4, однак на даний час тимчасово не працює. Враховуючи важке матеріальне становище, відсутність постійного заробітку, він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, більшому за 500 грн.

Просить рішення Жидачівського районного суду від 11 листопада 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити, постановивши стягувати з нього в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 21.10.2015р. до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, однак рішенням Жидачівського районного суду від 30 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Згідно довідки Виконавчого комітету Жирівської сілької ради від 21.10.2015р. № 772 ОСОБА_3 проживає в с. Городище і має на утриманні одну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10)

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом.

Статтею 182 цього ж кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Колегія суддів вважає, що районний суд задовольняючи частково позов ОСОБА_3 врахував вимоги норм Сімейного кодексу України та прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1167 грн. та прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 800 грн. на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів не бере до уваги покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо неможливості сплати аліментів в сумі 800 грн.через важке матеріальне становище та можливість сплати 500-600 грн., оскільки апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених доводів.

Окрім того інших належних доказів передбачених ст. 57, 58, 59 ЦПК України на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не представлено.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_6