Ухвала

іменем україни

23 листопада 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі і гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просив суд визнати недостовірною та таку, що не відповідає дійсності інформацію, яка міститься у відкритому листі за підписом ОСОБА_4, ОСОБА_5В на ім'я ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». З метою спростування недостовірної інформації просив суд зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 надіслати на адресу ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» копію рішення суду у цій справі та лист із поясненням про те, що вказаним рішення суду визнано недостовірною інформацію, яка міститься у відкритому листі за підписом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших осіб від 17 вересня 2014 року на ім'я ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» про вчинені ОСОБА_2 злочини. Також позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь у відшкодування моральної шкоди - 39 030 грн, судовий збір в сумі - 633,90 грн та витрати на правову домовому в сумі - 1 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію, поширену у відкритому листі від 17 вересня 2014 року за підписом ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ім'я ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» наступного змісту: «20 червня 2014 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_2 організував групу молодих людей з 4 осіб та здійснив розбійний напад на голову садівницького товариства «Дружба» ОСОБА_4 з метою насильницького зобов'язання вчинити протиправні дії на користь ОСОБА_2 У результаті розбійного нападу ОСОБА_4 нанесено тілесні ушкодження та насильницьким методом відібрано мобільний телефон. Неправомірні дії ОСОБА_2 як організатора розбійного нападу...»; «Прокуратурою Вишгородського району відкрито справу відносно ОСОБА_2..»; «22 червня 2014 року ОСОБА_2, перебуваючи на території садівницького товариства погрожував фізичною розправою члену товариства ОСОБА_5 та погрозою завдати матеріальні збитки його майну»; «ОСОБА_2 сам захопив додаткову земельну ділянку НОМЕР_1 та землі загального користування СТ «Дружба», яку протиправно (підробивши документи), незаконно приватизував на себе..». З метою спростування недостовірної інформації зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 відкликати відкритий лист від 17 вересня 2014 ркоу, що був направлений на адресу ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі - 2 436 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди змінено, зменшено розмір відшкодування моральної шкоди з 2 436,00 грн до 400,00 грн та стягнуто на користь ОСОБА_2 із ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кожного по 200,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховуючи положення ст. 23 ЦК України, роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи співмірність заподіяної шкоди та грошового відшкодування, дійшов вірного висновку щодо зменшення розміру стягнутої моральної шкоди із відповідачів на користь позивача.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі і гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ