ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8174/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, підписаним ОСОБА_2, в якому позивачем вказано Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку „Актив" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг щодо квартири в багатоповерховому будинку,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано документу щодо повноважень представника позивача, відповідно до положень ст.42 ЦПК України; не вказано номерів засобів зв"язку позивача та відповідача; не надано оригіналу документу на підтвердження сплати судового збору за подання позову.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копію вказаної ухвали Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку „Актив" отримало 14.12.2015 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі).

17 грудня 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 від 17 грудня 2015 року "Про усунення недоліків", яка містила додаткове обгрунтування позову, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цієї заяви не було долучено її копії для відповідача, при цьому, посилання на наявність такої копії для відповідача відсутнє і у переліку додатків до цієї заяви, зазначених у ній.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, заявниками були надані лише фотокопії документів щодо повноважень як ОСОБА_2 так і ОСОБА_4, а саме фотокопії довіреностей, проте регламентований ст.ст.42, 119 ЦПК України перелік належних документів, які підтверджують повноваження представника особи у цивільному судочинстві, не передбачає можливості належного підтвердження відповідних повноважень представника шляхом надання вказаної фотокопії відповідних документів.

Так, відповідно до імперативних вимог ч.8 ст.119 ЦПК України - якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність (а не її копія) чи інший документ (а не копія такого документу), що підтверджує його повноваження.

При цьому, ст.42 ЦПК України імперативно встановлює перелік вказаних інших документів (а не їх копій), та встановлює, що саме оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею (тобто ЗАКОНОМ визначено єдиного належного суб»єкта щодо такої дії), приєднуються до справи, проте заявником навіть на вимогу суду не було надано до суду належного документу на підтвердження відповідних повноважень, в тому числі, у вищевказаному порядку, визначеному ст.42 ЦПК України, і тому суддя був позбавлений можливості посвідчити копію з нього.

Крім того, не усунуті недоліки щодо надання оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати судового збору саме за цим позовом до вказаного відповідача, а не до іншого.

При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть

участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для

ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які

беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, з наданої копії платіжного доручення вбачається, що вона містить лише фотокопію відбитку печатки ПАТ КБ «ПриватБанк» та підпису касира, а отже є копією, а не оригіналом платіжного документу, і запис ОСОБА_5 з мокрою печаткою щодо зарахування до бюджету судового збору в сумі 730 грн. 80 коп. не спростовує висновку суду, що того, що заявником не доведено факт сплати судового збору за цим позовом - саме до вказаного відповідача, оскільки вказана фотокопія платіжного доручення не містить даних щодо найменування відповідача, за позовом до якого сплачено цей судовий збір.

При цьому, судом враховано, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва, в тому числі, судді Вовка Є.І. знаходяться інші численні позови Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку „Актив" до інших різних відповідачів - зокрема справи №753/17555/15-ц, №753/15746/15-ц, №753/15433/15-ц, матеріали яких оглянуті судом, в яких також містяться лише аналогічні копії квитанцій про сплату судового збору - без зазначення конкретних відповідачів, що на думку суду, унеможливлює встановлення факту дійсної сплати позивачем судового збору саме по цій цивільній справі за позовом саме до ОСОБА_3 - без надання до суду відповідного оригіналу платіжного документу, що не було виконано навіть на вимогу суду.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов, в якому позивачем вказано Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку „Актив" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг щодо квартири в багатоповерховому будинку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: