УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та об'єднання в одне провадження зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, посилаючись на порушення її прав як співвласника квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року відкрито провадження в справі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення частини грошових коштів від здачі позивачем спірної квартири в оренду в період з червня 2005 року по грудень 2013 року.

Позивач та її представник проти прийняття зустрічного позову заперечують. Представник позивача зазначив, що їх вимоги не взаємопов'язані та виникають з різних правовідносин.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Первісний позов ОСОБА_2 стосується усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Вимоги зустрічної позовної заяви про стягнення коштів ґрунтуються на тому, що позивач здавала спірну квартиру в оренду з червня 2005 року по грудень 2013 року, а відповідач має право на отримання частини цих коштів.

Вбачається, що вимоги первісної та зустрічної позовних заяв не є однорідними, виникають з різних правовідносин та заявлені з різних правових підстав, їх вимоги не можуть зараховуватися.

За таких обставин, прийняття зустрічного позову та об'єднання справ в одне провадження є недоцільним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

При поданні цієї зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 123, 126 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднання в одне провадження зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_2.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення з позовом в суд на загальних підставах.

Зобов'язати Управління Державного казначейства України у Солом'янському районі м. Києва повернути ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1) сплачені кошти в сумі 3654 гривні, внесені ним згідно з квитанцією № 0.0.340497880.1 від 21 січня 2015 року через термінал TS900251 ПАТ "ПриватБанк" як судовий збір.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: