АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру медико-соціальної експертизи, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», Міський центр профпатології Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА ГУОЗ) м. Києва, Головне управління Пенсійного Фонду України у м. Києві про визнання дій та рішень незаконними та їх скасування, зобов'язання провести огляд з встановленням групи інвалідності, встановити відсотки втрати професійної працездатності за 2009, 2010 роки та стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

Справа № 752/1903/14-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/15470/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив, визнати незаконними та скасувати результати оглядів експертів МСЕК, викладені у довідках: про невизнання інвалідом від 28.03.2011, про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 28.03.2011, про невизнання інвалідом від 04.06.2013, про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 04.06.2013; зобов'язати відповідача Київський міський центр медико-соціальної експертизи за участю відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві установити і визначити у відсотках стійку втрату професійної працездатності, яку потерпілий мав до ушкодження здоров'я; зобов'язати відповідача Київський міський центр медико-соціальної експертизи за участю відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити переогляд з встановленням йому III групи інвалідності та з встановленням ступеня втрати професійної працездатності у відповідності до вимог п.2.13.4 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом МОЗ № 420; зобов'язати відповідача Київський міський центр медико-соціальної експертизи за участю відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві встановити йому відсотки втрати професійної працездатності за період з 02.03.2009 по березень 2010 року у відповідності до вимог п.3.4 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого 22.11.1995 Наказом МОЗ України № 212; стягнути з відповідача Київський міський центр медико-соціальної експертизи на його користь кошти в розмірі 2213, 52 грн. в якості компенсації матеріальної шкоди, понесеної на отримання правової допомоги (надання консультацій правового характеру, складання позовної заяви), друкування документів, незаплановані (вимушені) поїздки.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2015 позов ОСОБА_1 до Київського міського центру медико-соціальної експертизи, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», Міський центр профпатології Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА ГУОЗ) м. Києва, Головне управління Пенсійного Фонду України у м. Києві про визнання дій та рішень незаконними та їх скасування, зобов'язання провести огляд з встановленням групи інвалідності, встановити відсотки втрати професійної працездатності за 2009, 2010 роки та стягнення матеріальної шкоди - задоволено частково.

Зобов'язано Київський міський центр медико-соціальної експертизи з участю Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві визначити ступінь втрати ОСОБА_1 професійної працездатності внаслідок отриманої 09.04.2008 виробничої травми відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом МОЗ України від 22.11.1995 №212, на підставі акту огляду МСЕК № 285 від 02.03.2009.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вказане рішення є необґрунтованим, незаконним, і таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, не в повному обсязі досліджено докази наявні в матеріалах справи та порушено норми матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримував доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Київського міського центру медико-соціальної експертизи та представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Представник третьої особи - ПАТ «АК» Київводоканал» також заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, тому, в порядку ст. ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно апеляційної скарги позивач оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно, в іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а отже перегляду апеляційним судом не підлягає, так як виходить за межі доводів апеляційної скарги і явних порушень чинного законодавства в цій частині не вбачається.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності стороною позивача обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Зокрема, суд вважав, що відсутні підстави для визнання незаконними та неправомірними рішень комісії від 28.03.2011 та від 04.06.2013, так як вказані рішення приймалися колегіально, на підставі огляду хворого кваліфікованими спеціалістами та дослідження зібраної медичної документації відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу та з дотриманням порядку встановлення інвалідності та ступеню втрати професійної працездатності. Виходячи з цього суд не вбачав і підстав для задоволення вимог в частині зобов'язання відповідачів провести огляд позивача із встановленням йому III групи інвалідності та встановлення стійкої втрати професійної працездатності у відсотках.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вказані висновки суду першої інстанції законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.04.2009 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом на строк до 01.04.2010. Протипоказана тяжка фізична праця. Рекомендовано легку підсобну працю черговим, комірником, а також стаціонарне лікування в неврологічному та очному відділеннях (т.1 а.с.6).

19.04.2010 Центральною МСЕК № 1 позивачу видану довідку про невизнання інвалідом (т.1 а.с.14).

З матеріалів медіко-експертної справи позивача вбачається, що 28.05.2010 до Київського міського центру МСЕ відділом МСЕ МОЗ України направлено по контролю скаргу позивача з питання поновлення йому групи інвалідності для розгляду і прийняття відповідного рішення з урахуванням наявної патології та соціального статусу хворого (т.1 а.с.45).

08.06.2010 позивач був оглянутий розширеною комісією у складі лікарів-експертів Центральних МСЕК № 1 та МСЕК № 2 спеціалізованої нейроофтальмологічної МСЕК, яка визнала його інвалідом ІІІ групи від трудового каліцтва з 01.04.2010 та встановила 30% втрати професійної працездатності по наслідкам виробничої травми строком на один рік, про що видано відповідні довідки (т.1 а.с.16.17).

За результатами огляду позивача 28.03.2011 Центральною МСЕК № 1 прийнято рішення про невизнання його інвалідом та обмеження в праці по лінії ЛКК. Встановлено 20 % втрати професійної працездатності з 01.04.2011 по 01.04.2013 (т.1 а.с.18,19).

З акту огляду МСЕК від 28.03.2011 № 210 б вбачається, що рішення прийняте з урахуванням наслідків черепно-мозкової травми, незначних функціональних порушень, що в легкій мірі обмежує життєдіяльність (т.1 а.с.48,49,62).

28.05.2011 в порядку контролю МОЗ України позивач був оглянутий Центральною МСЕК № 2, яка залишила без змін рішення Центральної МСЕК № 1 від 28.03.2011 щодо невизнання позивача інвалідом та встановлення йому 20 % втрати професійної працездатності з 01.04.2011 по 01.04.2013. В акті огляду МСЕК № 220 б зазначено обґрунтування експертного рішення, а саме вказано, що за наслідками виробничої черепно-мозкової травми (2008 року) без важких функціональних порушень з боку нервової та інших систем підстав для встановлення групи інвалідності в даний час немає. Визначено 20 % втрати працездатності на 2 роки (т.1 а.с.63-64,74-75).

За результатами огляду позивача 04.06.2013 Центральною МСЕК № 1 прийнято рішення про невизнання його інвалідом та обмеження в праці по лінії ЛКК. Встановлено 20% втрати професійної працездатності з 01.04.2013 довічно (т.1, а.с.20,21).

З акту огляду МСЕК від 04.06.2013 №464б вбачається обґрунтування експертного рішення: «За наслідками черепно-мозкової травми (2008 року виробнича) з урахуванням ступеню функціональних порушень, що обмежують життєдіяльність хворого в нерізкому ступені підстав для встановлення групи інвалідності на даний час немає. Встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково».

Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії.

На міські, міжрайонні та районні комісії покладається, зокрема, обов'язок щодо визначення групи інвалідності, причини і часу її настання та ступеню втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків

Виходячи з наведених норм чинного законодавства виключно МСЕК може визначати відсоток втрати працездатності,

Так, в силу ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Проте, суд не може перебирати на себе функції інших організацій та установ. Крім того, положення ст.ст. 10,11 ЦПК України визначають основними принципами цивільного судочинства - принципи змагальності і диспозитивності. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стороною позивача в ході розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на спростування висновків МСЕК щодо ступеня його захворювання та ступеня втрати професійної працездатності станом на час постановлення оскаржуваних рішень, а суд не має відповідної компетенції.

Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві призначає відповідні страхові виплати на підставі висновку МСЕК. Таким чином за відсутності висновку МСЕК з встановленим рівнем втрати працездатності та групою інвалідності, підстав для зобов'язання Фонду здійснити перерахунок недонарахованих та недоплачених сум втраченого заробітку немає.

Вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, як вірно вказав суд першої інстанції задоволенню не підлягають в зв'язку з недоведеністю. Жодних доказів на підтвердження заявленого розміру 2213,52 грн. суду надано не було.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд прийшов до неправильних висновків, порушив норми матеріального та процесуального права, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідними доказами не підтверджені, апеляційна скарга відповідача за своїм змістом є викладом обставин справи, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції і суд дав їм належну оцінку, правильно визнав їх необґрунтованими, а тому вони не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

За наведених обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам у справі. В оскаржуваному рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: