Ухвала

іменем україни

21 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 серпня 2013 року та замінити сторону кредитора у зобов'язанні з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 посилаючись на те, що в липні 2013 року ОСОБА_4 надав свою розписку щодо відмови від договору заміни кредитора від 09 квітня 2013 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року замінено сторону, а саме стягувача у виконавчому провадженні згідно з рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2010 року по справі № 2-2053 з ОСОБА_4 на ОСОБА_2

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд враховуючи положення ст. 512 ЦК України, 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки до суду при вирішенні даного питання не надано доказів про розірвання договору від 09 квітня 2013 року про відступлення права вимоги (заміну кредитора у зобов'язанні) за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_4 право кредитора вимагати з боржника ОСОБА_3 повернення грошей або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ