Справа №: 398/2094/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Крімченко С.А .

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю « Олександрійська зернова компанія « про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку , компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати , моральної шкоди ,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6319 грн. 89 коп, компенсації за втрату частини заробітної плати в сумі 1548 грн 31 коп, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10754 грн., 1000 грн. моральної шкоди.

Мотивує свій позов тим, що працював в ТОВ « Олександрійська зернова компанія « з 20 травня 2014 року на посадія водія автотранспортних засобів.01 грудня 2014 року він був звільнений з підприємства за ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні розрахунок з ним не був проведений.

Заборгованість по заробітній платі складає 6319 грн 89 коп. Крім того, вказує, що має право на компенсацію за втрату частини зарплати в звязку з порушенням строків її виплати, а тому відповідач повинен сплатити компенсацію йому в сумі 1548 грн 31 коп. Також вважає, що має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10754 грн та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Позивач та його представник підтримали позов і просять його задоволити.

Представник відповідача позов не визнала, надала письмове заперечення проти позову.В судовому засіданні пояснила, що відповідач був звільнений 01.12.2014 року. Так як позивач підписав обхідний лист 02.12.2014 року, то з ним повністю розрахувалися 2.12.2014 року. Надала суду виписку з карткового рахунку позивача, платіжні доручення, видаткові касові ордери.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів при звільненні працівника підприємство повинно провести з ним рахунок в день його звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе, що в цьому немає його вини. Сама по собі відсутність коштів не виключає його відповідальності.

Судом встановлено, що позивач працював в ТОВ « Олександрійська зернова компанія « з 20 травня 2014 року на посадія водія автотранспортних засобів. 01 грудня 2014 року позивач був звільнений з підприємства за ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Встановлено, що так як технічним відділом та бухгалтерією підприємства з 01 грудня по 02 грудня 2014 року перевірялись норми витрат палива та мастильних матеріалів транспортного засобу, що був закріплений за звільненим працівником, стан транспортного засобу, наявність пошкоджень, технічної документації на транспортний засіб, обхідний лист позивача був остаточно підписаний головним бухгалтером 02.12.2014 року.Тому остаточний розрахунок з позивачем був проведений 02.12.2014 року.

Представником відповідача в судове засідання надана довідка від 17.12.2015 року про доходи позивача ОСОБА_1 за період з травня 2014 року по грудень 2014 року. В даній довідці зазначені нараховані до виплати суми заробітної плати. На підтвердження отримання позивачем зазначених сум надана виписка з карткового рахунку позивача, видаткові касові ордери №938 від 2.12.2014 року, № 937 від 2.12.2014 року, № 936 від 2.12.2014 року, копії відомостей нарахування коштів № 648 від 05.11.2014 року та № 668 від 20.11.2014 року , а також копії платіжних доручень №5413 від 5.11.2014 року і № 5753 від 20.11.2014 року з відміткою банку про перерахування сум, зазначених в відомостях № 648 від 05.11.2014 року та № 668 від 20.11.2014 року.

Тому , на підставі дослідження наданих представником відповідача доказів , суд приходить до висновку , що розрахунок з позивачем проведений повністю. Позивачем не доведені заявлені ним вимоги. Тому в задоволенні даного позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Так, як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору (його вимоги виникли з трудових відносин) і в задоволені позову відмовлено, то судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 115, 116,117, 237-1, 233 КЗпП України, ст. 24, 34 Закону України Про оплату праці, ст.ст. 10,60, 209, 215 ЦПК України, суд ,-

Вир і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю « Олександрійська зернова компанія « про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку , компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати , моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий