Справа № 535/997/15-ц
Провадження № 2/535/447/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: с. Михайлівка Перша Котелевського району Полтавської області, вул. З.Хіталішвілі, 21, а саме: житлового будинку «А1» загальною площею - 35,7 м2, житловою площею - 15,2 м2, сараю (літ. В), погреба (літ. в), колодязя питного №3, та земельних ділянок загальною площею 0,57 га, які надані для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, і до дня смерті належали ОСОБА_2, який помер 31.01.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його двоюрідного діда ОСОБА_2, родинні відносини з яким підтвердженні рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 24.06.2015 року, він є спадкоємцями за законом спадкового майна (житлового будинку та земельних ділянок), які знаходиться за адресою: с. Михайлівка Перша Котелевського району Полтавської області, вул. З.Хіталішвілі, 21. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори, однак йому було повідомлено, що у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на спірний житловий будинок та земельні ділянки, державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя ОСОБА_2 не оформив у встановленому законом порядку права власності на житловий будинок. Відповідно до довідки виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 8971 від 07.10.2015 року, спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, головою двору був ОСОБА_2. Вказане домогосподарство належало ОСОБА_2 в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виконкомом Сидоряченскої сільської ради народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 15.01.1991 року. Але в звязку із втратою оригінала вказаного свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Щодо належності земельних ділянок спадкодавцю, відділом Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області проведено перевірку записів реєстрації права власності та встановлено, що ОСОБА_2 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ ПЛ №043999 від 15.07.1999 року, на підставі рішення виконавчого комітету Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 29.04.1999 року, на земельні ділянки загальною площею 0,57 га, які надані для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Михайлівка Перша Котелевського району Полтавської області.

Проте, вказані земельні ділянки до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастрові номери не визначались. Позивач вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, позбавляє його права як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Сидоряченська сільська рада Котелевського району Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Першої Полтавської державної нотаріальної контори та відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області подали до суду письмові заяви, в яких проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують, та просять справу розглянути без їх участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 130, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 22,40, 81Земельного кодексу України, ч. 6 ст. 5 Законом України «Про особисте селянське господарство», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за закономзадоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку «А1» загальною площею - 35,7 м2, житловою площею - 15,2 м2, сараю (літ. В), погреба (літ. в), колодязя питного №3, що розташоване за адресою: с. Михайлівка Перша Котелевського району Полтавської області, вул. З.Хіталішвілі, 21, й належало до дня смерті ОСОБА_2, який помер 31.01.2008 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,57 га, яка складається з земельної ділянки площею 0,3700 га, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки площею 0,2000 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території с. Михайлівка Перша Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області, та належали спадкодавцю ОСОБА_2, який помер 31.01.2008 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ ПЛ №043999 від 15.07.1999 року, на підставі рішення виконавчого комітету Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 29.04.1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №57.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя