АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4622/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановила:

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що її батькам: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також племіннику ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. За життя її батько ОСОБА_6 залишив заповіт, яким все своє майно після своєї смерті залишив їй. Її мати ОСОБА_5 також за життя склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала в рівних частинах їй та онуку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_5, однак, ані вона, ані ОСОБА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадок за заповітом після її смерті не отримали.

У зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 та ст. 1261 ЦК України право на спадщину отримали спадкоємці першої черги, якими в той час були: чоловік - ОСОБА_6 та двоє доньок - вона і відповідач - ОСОБА_3 Фактично спадщину прийняв лише її батько ОСОБА_6, таким чином його частка стала складати 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого, вона у встановлений законом строк звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак оформити спадщину не змогла. На даний час, ОСОБА_3, яка з 11.08.2008 року проживала в спірній квартирі по час смерті батька ОСОБА_6 була непрацездатною особою, пенсіонеркою за віком, у зв'язку з чим відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частину - половину частки, яка б призначалась їй за законом. На підставі чого, вважає, що її частка в порядку спадкування складає 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним вищевказаним позовом, посилаючись на те, що про існування заповіту від імені ОСОБА_5, яким заповідала все належне їй майно в рівних частинах йому та ОСОБА_2 йому відомо не було. У зв'язку з чим він вчасно не звернувся до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Таким чином, вважає, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за заповітом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 рокупозов ОСОБА_2 задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд не врахував пропущення ним строку на прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 з поважних причин - він не знав, що вона померла та залишила заповіт.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконав обов'язкову процедуру для реалізації своїх прав на спадкове майно. Він не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у встановлений строк, питання про поновлення строку для прийняття спадщини не ставив, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав. Тому, виходячи з норм чинного законодавства спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, вважається таким, що спадщину не прийняв і правонаступником спадкодавця не є.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк, передбачений вимогами ст.1270 ЦК України протягом 6-ти місяців від дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому суд вважав, що вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6, від імені якого було залишено заповіт, яким все належне йому майно він заповідав позивачу ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1997 p., р. № 4-97-88279 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

07.07.2006 року ОСОБА_5 склала заповіт який посвідчений держаним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А., реєстраційний №3-558, відповідно до якого ОСОБА_5 на випадок її смерті все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належало на день смерті заповідала в рівних частинах кожному: дочці - ОСОБА_2 та онуку - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Однак, в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 зазначили, що з відповідними заявами до нотаріальної контори у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_5 вони не звертались.

В судовому засіданні встановлено і проти даного факту сторони не заперечують, що на момент смерті ОСОБА_5 разом з нею в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 мешкав її чоловік ОСОБА_6, який фактично і прийняв спадщину.

Таким чином, суд зробив обґрунтований висновок, що ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, з урахуванням того, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 на користь яких було складено заповіт від імені ОСОБА_5, у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим вважаються такими, що не прийняли спадщину і не є правонаступниками спадкодавця.

В свою чергу 07.07.2006 року ОСОБА_6 склав заповіт, який посвідчений держаним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А., реєстраційний №3-559, відповідно до якого ОСОБА_6 на випадок його смерті все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належало на день смерті заповідав дочці - ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Після його смерті відкрилась спадщина.

В судовому засіданні встановлено, що крім позивача ОСОБА_2, спадкодавець ОСОБА_6 мав ще доньку - ОСОБА_3, яка на даний час досягла пенсійного віку і є непрацездатною особою.

У зв'язку з чим, відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6 і, на підставі вимог ст. 1241 ЦК України має обов'язкову частку в спадковому майні.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що у встановлений законом строк, передбачений вимогами ст.1270 ЦК України протягом 6-ти місяців від дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк подала і ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно відомостей, наданих Першою Харківською державною нотаріальною конторою від 09.11.2015 р., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена Спадкова справа № 414/2011. З заявою про прийняття спадщини 26.05.2011 р. звернулася дочка спадкодавця, ОСОБА_2 Заяву зареєстровано по книзі обліку за № 891. З заявою про прийняття спадщини 13.11.2011 р. звернулася дочка спадкодавця, ОСОБА_3 Заяву зареєстровано по книзі обліку за № 1187. Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 в Першій Харківській державній нотаріальній конторі не заводилась /а.с. 154/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) 07.07.2006 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений держаним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори, реєстраційний №3-559 /а.с. 160, 161/.

Таким чином, спадкоємці після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 звернулися з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Посилання у скарзі на те, що ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5, оскільки не знав, що вона залишила на його ім'я заповіт не можна вважати поважною причиною пропуску строку.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -