Справа № 446/2388/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дідилівської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Дідилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позов тим, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після укладення шлюбу з ОСОБА_4 її прізвище змінено з «Іваніцька» на «Гриців». Згідно свідоцтва про народження серії 1-CГ № 1103809, яке було видано повторно 17.07.1967 р. Кам»янка-Бузьким відділом РАЦС, видане на ім»я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є : батько ОСОБА_6; мати ОСОБА_7. Після укладення шлюбу матері позивачки ОСОБА_8 з ОСОБА_9 прізвище матері позивачки змінено з «Лакіш» на «Іваніцька». Відтак, ОСОБА_3 є матір»ю ОСОБА_1, а ОСОБА_10 є бабою по материнській лінії, тому позивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_7. Згідно із свідоцтва про народження серії ЯШ № 681642, виданого 13.03.1951 року бюро ЗАГС Новомилятинського району Львівської області вбачається, що таке видане на ім»я ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є: батько ОСОБА_6; мати ОСОБА_7. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_11 та ОСОБА_3 є рідними сестрами і їхньою мамою є ОСОБА_7. Згідно копії земельного сертифіката серії ЛВ № 632442, такий виданий на підставі рішення виконкому Дідилівської сільської ради № 25 від 14 квітня 1995 року ОСОБА_12. 07.08.2000 р. ОСОБА_7 померла. Після смерті баби залишилось спадкове майно земельна ділянка. Баба при житті склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку заповіла своїй доньці ОСОБА_11. ОСОБА_13 спадщини не прийняла, термін на подачу нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила і на дану спадщину не претендує. Також від спадкової земельної ділянки відмовилась її мама ОСОБА_3. Дід позивачки ОСОБА_6 помер у 1973 році. У визначений законом термін позивачка не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки в неї був відсутній оригінал земельного сертифіката, який був втрачений бабою за її життя. Факт того, що земельний сертифікат серії ЛВ № 032442 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2.95 га, який був виданий на прізвище спадкодавця ОСОБА_12 втрачений, підтверджується об»явою про визнання даного акта не дійсним, яка була опублікована в районній газеті «Життя і слово» від 23.10.2015 року. Просила суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 2.95 га, яка розташована на території Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району і відповідно до земельного сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 032442, виданого на підставі рішення № 25 від 14.04.1995 року виконкому Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області та зареєстрованого у Книзі записів сертифікатів за № 462 та належала спадкодавцю ОСОБА_12, яка померла 07.08.2000 року.

У відкрите судове засідання позивачка не з»явилась, до початку судового засідання представила заяву в якій просила справу слухати у її відсутності та просила позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, яз збереженням її цільового призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, копії Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 032442, виданий 20.05.1997 р. ОСОБА_12 на підставі рішення виконкому сільської Ради народних депутатів від 14 квітня 1995 р. № 25 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2.95 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна діляка розташована на території Дідилівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Як вбачається з матеріалів справи, копії заповіту від 07.02.2000 року, посвідченого секретарем виконкому Дідилівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 12, ОСОБА_7 заповіла Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 032442 заповіла своїй дочці ОСОБА_11.

Згідно матеріалів справи, копії повторного свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 403945, виданого 06.10.2015 р., відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам»янка-Бузького РУЮ Львівської області, ОСОБА_7 померла 07 серпня 2000 року, актовий запис № 20.

Згідно матеріалів справи, копії заяви, посвідченої секретарем Дідилівської сільської ради, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7.

Згідно матеріалів справи, копії заяви, посвідченої секретарем Дідилівської сільської ради, ОСОБА_14 відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 55, 124 Конституції України; ст.ст. 11, 15, 16, 328-330, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1272, 1273 ЦК України, п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 -215, ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4»янка-Бузького району Львівської області спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 2.95 га, яка розташована на території Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району і відповідно до земельного Сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 032442, виданого на підставі рішення № 25 від 14.04.1995 року виконкому Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області та зареєстрованого у Книзі записів сертифікатів за № 462 та належала спадкодавцю ОСОБА_12, яка померла 07.08.2000 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення не оскаржувалось ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції та набрало законної сили 21 грудня 2015 р., Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 446/2388/15-ц в Кам"янка-Бузькому районному суді Львівської області

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області ОСОБА_15