Дата документу 22.12.2015
Провадження № 2/334/4115/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Піка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

Сторони одружені з 29.03.2014р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 110.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, вказавши в заяві, що в даний час вони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд до повноліття дитини.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), у зв'язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і потребує матеріальної допомоги до 25.08.2017р., розглянути справу в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів і коштів на утримання дружини визнав у повному обсягу, просить суд розглянути справу в його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. З позову вбачається, що в даний час сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував матеріальне становище дитини, стан його здоров'я, наявність інших доходів, а також матеріальне

становище платника, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців, є працездатним і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, до його повноліття, починаючи з 08.12.2015р.

Крім того, у даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не утримує її.

На підставі ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років, якщо останній взмозі робити таку допомогу. Такі кошти стягуються в частковому відношенні від заробітку або у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини його доходів, тому що при цьому розмір утримань з нього не буде перевищувати 50 відсотків.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного і ст.ст.10,60,212,213,367 ЦПК України, ст.ст.75, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і коштів на утримання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 4 кв.№ 283, офіційно не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2015р. і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 4 кв.№ 283, офіційно не працюючого на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.12.2015р. і до 28.08.2017р.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 4 кв.№ 283, офіційно не працюючого судовий збір в дохід держави (р/р № 0006 в ГУДКУ у Ленінському районі м.Запоріжжя МФО 813015 код отримувача 34677103) в сумі 487,20 грн.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд розяснює відповідачу його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.