Справа №265/7281/15-ц
Провадження №2/265/2959/15
09 грудня 2015 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі судді Щербіна А.В., при секретарі Себко Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ,
10 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, де третьою особою є Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі ордеру на житлове приміщення належить квартира АДРЕСА_1. Крім неї в будинку зареєстровані також відповідачі, а саме її невістка ОСОБА_2, неповнолітні онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 З січня 2015 року відповідачі в належній їй квартирі не проживають, їх речі у житлі відсутні, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням вказаної квартири. Крім того, відповідачі виїхали за межі України, на територію Російської Федерації, де отримали свідоцтво про надання тимчасового притулку. За захистом своїх порушених прав звертається до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач не прибула, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до інформації, одержаної в порядку передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України від Орджонікідзевскього РВ у м.Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_1. На вказану адресу судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик. Однак, у призначений час відповідач ОСОБА_2, яка також є законним представником неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилася.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради до судового засідання не зявилась, надавши клопотання про розгляд справи за її відсутність, просить при винесенні рішення максимально врахувати інтереси дітей.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача до суду не надходило.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи вбачається, що 22.07.1996 року ОСОБА_1 та її синам - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі ордеру на житлове приміщення №016844 було надано в користування двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (надалі спірна квартира).
Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Доказів того, що вищевказаний ордер втратив чинність суду не надано.
Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_1 є належним наймачем та користувачем спірної квартири.
Судом встановлено, що члени сімї ОСОБА_1, а саме: син ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перестали користуватися спірною квартирою з 30.04.1999 року та з 18.03.2009 року відповідно.
Відповідно до ч.1 ст.65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2011 року позивач ОСОБА_1 дозволила всилитися до спірної квартири ОСОБА_2 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Таким чином, суд робить висновок, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні діти набули рівного з позивачем ОСОБА_1 права користування спірною квартирою, як передбачено ч.2 ст.65 ЖК України, оскільки вселилася до спірної квартири як інша особа за згодою наймача.
Докази того, що відповідач ОСОБА_2 після вселення до спірної кварти, несла витрати з плати за користування житлом та плати за комунальні послуги разом з позивачем ОСОБА_1 суду не надані.
Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до акту складеним 05 листопада 2015 року комітетом самоорганізації населення «Дружба», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживають з 24 січня 2015 року.
Докази того, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні діти з поважних причин не проживають у спірній квартирі суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 є особою, що втратила право користування спірною квартирою, оскільки не проживає в ній понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.
Щодо неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. При цьому ч.4 цієї статті передбачає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Відповідно до інформації, одержаної судом в порядку передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України від Орджонікідзевскього РВ у м.Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, інформація про реєстрацію ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спірній квартирі відсутня.
Таким чином, суд робить висновок, що місце проживання та право користування житлом у ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нерозривно повязане з місцем проживання батьків, у тому числі одного з них, та залежить від їх права на користування житлом.
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перестав користуватися спірною квартирою з 30.04.1999 року, а відповідач ОСОБА_2 перестала користуватися спірною квартирою з 24 січня 2015 року.
Таким чином, суд робить висновок, що оскільки батьки неповнолітніх дітей втратили право користування спірною квартирою, то й підстави для користування спірною квартирою у ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3.
3. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
5. Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, крім відповідача, а також особи, які не брали участі у справі, крім відповідача, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, крім відповідача, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
6. Відповідачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя А.В.Щербіна