У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

26 серпня 2015 року вказану заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до статті 97 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу, заявником зазначена адреса місця проживання боржника ОСОБА_1 як: АДРЕСА_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України судом надано запит, щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, встановленими главою 1 розділу III ЦПК . Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи (стаття 109 ЦПК); на вимогу про стягнення заробітної плати поширюються також правила підсудності за вибором заявника - за зареєстрованим місцем його проживання чи перебування (частина перша статті 110 ЦПК). У разі порушення правил підсудності заява повертається заявникові для подання до належного суду, про що постановляється ухвала (стаття 115 ЦПК), яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 100 ЦПК України передбачено, у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 95, 97, 100, 210 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу - повернути заявнику для подання її до належного суду.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина»:

- сплачений 10 серпня 2015 року судовий збір в розмірі 121 гривні 80 копійок, що були сплачені в АТ «Укрексімбанк» відповідно до платіжного доручення № 750 на розрахунковий рахунок 0005, код банку 820019, код 38012871 на користь УДКС України у Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: