н/п 2/490/3874/2015 Справа № 490/7592/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2015 р. Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді до ОСОБА_1 про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач ( далі -Центр) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 14004 грн. 90 коп. на відшкодування завданої шкоди .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в червні 2015 року під час проведення позапланової перевірки порядку отримання, використання та повернення коштів Фонду оціального страхування з тимчасової втрати працездатності було прийнято рішення про необхідність повернення неправомірно використаних коштів та застосування до Центру фінансових санкцій в розмірі 50% від суми цих коштів. Оскільки такі порушення сталися внаслідок порушення своїх обовязків ОСОБА_1, яка на той час працювала на посаді головного бухгалтера , яка використала санаторно-курортну путівку як застархована особа не під час відпустки, то такими її діями позивачеві завдані збитки у розмірі неправомірно використаних коштів в сумі вартості путівки 9336,60 та штрафних санкцій в сумі 4668,30 грн., які підлягають поверненню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на недоведеніть позовних вимог, взагалі заперечуючи факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці під час фактичного перебування на санаторному лікуванні в м.Скадовськ. Також зазначила про відсутність підстав для стягнення шкоди з ОСОБА_1 на користь Центру, адже позивачем ці кошти не сплачені, отже не існує реальної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, спеціаліста, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В період з 01 лютого 2013 року ОСОБА_1 перебувала на посаді головного спеціаліста, головного бухгалтера центру та працювала на вказаній посаді до 10 вересня 2014 року, звільнена за угодою сторін за Наказом № 116-к від 10.09.2014 р.

04 липня 2013 року згідно протоколу № 34 уповноваженим із соціального страхування Центру ОСОБА_1, було прийнято рішення про виділення путівки до ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" № 131005 терміном лікування 21 день на період з 09 оипня по 29 липня 2013 року , отриманою від Центральної МРВД МОВ Фонду оціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 06.06.2013 року на підставі заяви застрахованої особи, медичних довідок - працівнику ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наявність усіх необхідних документів, передбачених діючим законодавством з соціального страхування України, для отримання цієї путівки відповідачкою та її дитиною, позичваем не оспорюється та на таке не зауважено.

05 липня 2013 року ОСОБА_1 внесла 1037,40 грн., що складає 10% від загальної вартості путівки 10 374,00 грн.

Як вбачається з листа адміністрації ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" , за путівкою № 131005 в період з 09.07.2013 р. по 29.07.2013 р. перебували на оздоровленні ОСОБА_1, та ОСОБА_3 Санаторно-курортні книжки також оформлені на імя відповідачки та її сина.

Медичним висновком на дитину-інваліда підтверджується необхідність ОСОБА_3 у санаторно-курортному лікуванні .

Проте, матеріалами справи достеменно підтверджується (табель обліку робочого часу за липень 2013 року - у відповідача 23 робочих дні по 8 год.кожний; численними наказами з кадрової роботи за 11-29 липня 2013 р., в яких міститься особистий підпис ОСОБА_1, про ознайомлення; бухгалтерською звітністю , датованою та зданою до ДКС в Миколаївській області 15-17 липня 2013 року також з особистими підписами відповідачки ) , поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка на той час перебувала на посаді директора Центру, спеціаліста ОСОБА_5, яка перебуває на посаді головного бухгалтера Центру - в період лікування за зазначеною путівкою - з 09 по 29 липня 2013 року ОСОБА_1 була присутня на робочому місці, виконувала свої посадові обовязки .Цей період припадав на піврічний звітовий період, в зв'язку з чим їй і не було надано чергову відпустку і вона просила керівництво дозволити відправити дитину до санаторію з бабусею.

Відповідно до наказу № 136-к від 29.07.2013 року ОСОБА_1 надана частина щорічної відпустки за період роботи з 01.02.2013 р по 31.01.2014 року тривалістю 15 календарних днів з 09.08.2013 року по 23.08.203 року- на підставі її заяви від 29.07.2013 р. Як слідує з книги наказів Центру , будь-яких інших наказів про надання відповідачці відпустки за 2013 рік чи відмову у її наданні не приймалося.

Відповідно до Акту від 30.06.2015 року перевірки порядку отримання , використання та повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (з 01.01.2013 р. по 31.03.2015 р.) встановлені порушення порядку забезпечення застрахованих осіб та членів їх сімей путівками на курортне лікування, які придбані за рахунок коштів ФСС з ТВП за вказаний період , в тому числі в порушення ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про загальнообовзякове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами , зумовленими похованням" від 18.01.2001 року та п.4.2. Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування від 25.02.2009 року № 12 в частині видачі та використання путівки не в період відпустки. Так, путівка до ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" № 131005 з 09.07.2013 р. по 29.07.2013 р. , яка отримана від Центральної МРВД МОВ ФСС з ТВП за накладною № 0340 від 06.06.2013 р видана за рішенням уповноваженої особи із соціального страхування працівнику ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_3 на підставі заяви застрахованої особи та медичних довідок, але не в період відпустки. Встановлено, що ОСОБА_1 була протабельована за вказаний період і їй була нарахована та виплачена заробітна платат. Наказ про відпустку ОСОБА_1 на період лікування відсутній.

Таким чином кошти Фонду використані з порушенням чинного законодавства у сумі 9336,60 (10 374,00 грн. - 1037,40 грн) грн.

Відповідно до п. 6.2, 6.4 вказаного порядку, сума витрат Фонду за путівку, що видана або використана з порушенням вищевказаного Порядку , не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника. Застрахована особа за незаконне отримання путівки несе відповідальність відповідно до законодавства.

09 липня 2015 року виконавчою дирекцією Миколаївського обласного відділення ФСС з ТВП прийнято Рішення № 145 "Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності ", вирішено застосувати до Центру фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення порядку використання страхових коштів у сумі 12 072,38 грн. і повернення неправомірно використаних коштів Фонду у сумі 24 144,75 грн. Як пояснив представник позивача, до цієї суми входять і вартість путівки 9336,60 грн., яка використана неправомірно ОСОБА_1, та 50%-й штраф в сумі 4668,30 грн.

21 липня 2015 року позивачем було направлено ОСОБА_1 відповідну претензію .

Як передбачено положеннями п.п. 4.1- 4.2. Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затв. Постановою правління ФСС з ТВП від 25.02.2009 № 12 (далі - Порядок) , рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування), на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма № 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110"Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974) (далі - медична довідка).

Відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором (контрактом) найманий працівник (далі - підприємство), за основним місцем роботи застрахованої особи видає путівку до санаторію в період відпустки, а до санаторію-профілакторію - в період відпустки або без відриву від виробництва за умови часткового фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду, окрім осіб, що постраждали.

Відповідно до п. 4.7, 4.10 цього порядку, комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або застрахованій особі - законному представнику для лікування дитини та дорослого за наявності медичних показань на санаторно-курортне лікування з частковою оплатою в розмірі 10 відсотків її вартості, а для лікування двох дітей та дорослого - безкоштовно на підставі заяви застрахованої особи та медичних довідок для дорослого та дитини.

Видача страхувальником путівок особам, які не працюють на цьому підприємстві, крім випадків, передбачених пунктами 4.8 та 4.9 цього Порядку, забороняється.

Пунктом 4.13 передбачено, що у разі часткового використання путівки повернення коштів оплаченої часткової вартості путівки здійснюється у пропорційних розмірах за фактично ненадані послуги.

Пунктом 4.19. передавати путівку, що видана застрахованій особі або члену її сім'ї за рахунок коштів Фонду, іншій особі забороняється.

Відповідно до положень ст. 22 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням ( в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин) ( далі - Закон) , часткова плата за путівки на санаторно-курортне лікування перераховується страхувальниками до органу Фонду, який надав путівку, в порядку, встановленому правлінням Фонду. Страхувальники, інші отримувачі коштів Фонду зобов'язані у десятиденний строк після отримання рішення органу Фонду про повернення коштів перерахувати страхові кошти, використані з порушенням встановленого порядку використання, а також фінансові санкції, визначені у статті 30 цього Закону.

Статтею 29 цього Закону передбачені права та обов'язки застрахованих осіб , в тому числі і зобов'язання надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону; своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови надання матеріального забезпечення та соціальних послуг (зміни стану непрацездатності, складу сім'ї, звільнення з роботи, виїзд за межі держави тощо) протягом десяти днів з моменту їх виникнення;

Статтею 30 встановлена відповідальність за порушення встановленого порядку використання страхових коштів : страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За порушення порядку використання страхових коштів, несвоєчасне або не в повному обсязі повернення страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону, несвоєчасне подання або неподання звітності про використання коштів Фонду, інших відомостей, передбачених цим Законом, страхувальник, інший отримувач страхових коштів несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 32 цього Закону, застрахована особа несе відповідно до закону відповідальність за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за цим Законом.

За такого, наведеними нормами закону передбачена відповідальність застрахованої особи за незаконне одержання з її вини соціальних послуг та матеріального забезпечення і лише відповдно до вимог законодавства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся з позовом саме як до застрахованої особи, за такого норми КЗпП України щодо матеріальної відповідальності працівника за шкоду, завдану підприємству при виконанні ним трудових обовязків, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, не можуть бути застосовані до дісних правовідносин сторін в межах заявлених підстав позову .

У відповідності до ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, регресна вимога носить похідний характер. Вона виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов'язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов'язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов'язання. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ті кошти, які він просить стягнути з відповідачки як відшкодування шкоди за завдані збитки, на користь Фонду на час розгляду справи не сплачені.

На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, про відсутність передбаченого законом прямого обов'язку відповідачки, саме як застрахованої особи, відшкодувати страхувальнику (позивачеві) вартість путівки та штрафні санкції, накладені рішенням страховика (Фонду) відповідно до передбаченого п. 6.2 Порядку та ст. 30 Закону положень відповідальності страхувальника у разі виявлення порушень при використанні путівки. Адже дій ОСОБА_1 ,направлених саме на незаконне отримання цієї путівки , судом не встановлено.

За такого, у задоволенні позову слід відмовити .

У відповідності зі ст.. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва О.А. Гуденко