Провадження №2/193/453/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

24 грудня 2015 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

за участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2015 року позивач звернувся до Софіївського районного суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2330/13.

Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6667,40 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 02 вересня 2013 року по 01 вересня 2015 року, а відповідач ОСОБА_2 зобовязувалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом.

Кредит був отриманий відповідачем 02 вересня 2013 року в сумі 6667,40 грн.

Відповідно до умов Кредитного договору № 2330/13 від 02 вересня 2013 року ОСОБА_2 зобовязувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 01 вересня 2015 року.

Відповідач повинна була повернути 6667,40 грн. суму кредиту та проценти за користування кредитом, які нараховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів із розрахунку 1,95 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 1126,23 грн.

Проте, відповідач неналежним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобовязань виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось за кожен день простроченого платежу, що склало 5383,67 грн.

Станом на 16 серпня 2015 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 2846,08 грн.

Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач повинна повернути: залишок кредиту 2846,08 грн., проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 4888,22 грн.

Тобто заборгованість становить 7734,30 грн.

В якості забезпечення виконання зобовязань, відповідачем перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки № 2330/13 від 02 вересня 2013 року між позивачем, відповідачем та поручителем ОСОБА_3.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_3 прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням відповідача, визначених кредитним договором.

Представники позивача неодноразово спілкувались із відповідачами, вимагали погасити суму наявної заборгованості, та попереджали, що у разі невиконання даних вимог позивач буде вимушений звернутись до суду.

Проте відповідачі жодних дій на виконання своїх зобовязань не вчинили.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адреси відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача та самоусунулись від виконання зобовязань.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 порушені зобовязання за кредитним договором, а відповідачем ОСОБА_3 зобовязання за договором поруки, а тому позивач просить суд стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_2 до ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 2330/13 від 02 вересня 2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 в загальній сумі 7734,30 грн. Судовий збір в сумі 243,60 грн. покласти на відповідачів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

02 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2330/13 (а.с. 4-5).

Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6667,40 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 02 вересня 2013 року по 01 вересня 2015 року, а відповідач ОСОБА_2 зобовязувалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом.

Кредит був отриманий відповідачем 02 вересня 2013 року в сумі 6667,40 грн., що підтверджено видатково касовим ордером (а.с. 7).

Відповідно до умов Кредитного договору № 2330/13 від 02 вересня 2013 року ОСОБА_2 зобовязувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 01 вересня 2015 року.

Відповідач повинна була повернути 6667,40 грн. суму кредиту та проценти за користування кредитом, які нараховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів із розрахунку 1,95 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 1126,23 грн.

Проте, відповідач неналежним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобовязань виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось за кожен день простроченого платежу, що склало 5383,67 грн.

Станом на 16 серпня 2015 року сума кредиту не повернута за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 2846,08 грн.

Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач повинна повернути: залишок кредиту 2846,08 грн., проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 4888,22 грн.

Тобто заборгованість становить 7734,30 грн. (а.с. 3).

В якості забезпечення виконання зобовязань, відповідачем перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки № 2330/13 від 02 вересня 2013 року між позивачем, відповідачем та поручителем ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_3 прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням відповідача, визначених кредитним договором.

Представники позивача неодноразово спілкувались із відповідачами, вимагали погасити суму наявної заборгованості, та попереджали, що у разі невиконання даних вимог позивач буде вимушений звернутись до суду.

Проте відповідачі жодних дій на виконання своїх зобовязань не вчинили.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адреси відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача та самоусунулись від виконання зобовязань.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 порушені зобовязання за кредитним договором, а відповідачем ОСОБА_3 зобовязання за договором поруки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не виплаває із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Порука це договір, за яким до обовязку основного боржника додатково приєднано зобовязання іншої особи, яка за нього поручається. Та згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення боржником зобовязання, яке забезпечене порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає у тому ж обємі, що й боржник, в тому числі відповідає за сплату відсотків, відшкодування збитків, сплату неустойки.

Солідарна відповідальність передбачає, що кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України). Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 згідно з договором поруки №2330/13 від 02 вересня 2013 року є солідарним боржником, то вимоги позивача до ОСОБА_3 є цілком законні та не суперечать чинному законодавству України.

У звязку із зазначеним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складають: судовий збір 243,60 грн.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги Кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

2.Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 2330/13 від 02 вересня 2013 року в загальній сумі 7734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 30 копійка, з яких: 2846,08 грн. залишок по кредиту, 4888,22 грн. відсотки, нараховані за прострочення платежів.

3.Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська