Справа № 182/8031/15-ц
Провадження № 2/0182/4190/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.12.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належала в рівних частках по 1/2 її діду ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 1993 року, виданого комітетом комунальної власності м. Нікополя.

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядились належними їм частками у квартирі та заповідали їх позивачці.

Заповіти були посвідчені 23 червня 1994 року Державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстраційними номерами 1-1212 та 1-1213.

21 березня 1996 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3А.) позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на той час постійно проживала с бабою та дідом.

31жовтня 2012 року померла ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В строки, передбачені ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) та відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, позивач звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, враховуючи те, що відповідач, яка доводиться дочкою спадкодавців та матірю позивачу, має право на обовязкову частку в спадщині, так як досягла на час відкриття спадщини пенсійного віку, свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не отримала.

Оскільки відповідач не прийняла спадщину після смерті батьків та не претендує на обовязкову частку у спадщині, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, та на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с.75).

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлена, про день розгляду справи належним чином повідомлена,від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не заперечила проти визнання за позивачем право власності на всю квартиру, на обовязкову частку в спадщині не претендує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводиться рідною онучкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належала в рівних частках по 1/2 квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 вересня 1993 року, виданого комітетом комунальної власності м. Нікополя (а.с.12,13,35).

21 березня 1996 року ОСОБА_3 помер (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 розпорядився належною йому часткою у квартирі, склав заповіт, який був посвідчений 23 червня 1994 року Державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстраційними номерами 1-1212, яким заповідав ОСОБА_1 належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3А.) ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на той час постійно проживала с бабою та дідом.

Згідно ст. 535 ЦК УРСР ОСОБА_4, яка доводиться дружиною спадкодавця ОСОБА_3, мала право на обовязкову частку в спадщині після смерті чоловіка, яка складається з 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, оскільки була непрацездатною дружиною, та прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі.

Спадкоємці свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не отримали.

31жовтня 2012 року померла ОСОБА_4 (а.с.9).

Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 (1/2 частина квартири, яка належала на праві власності за ОСОБА_4 + 1/6 частини квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3А.).

За життя ОСОБА_4 розпорядилася належною їй часткою у квартирі, склала заповіт, який був посвідчений 23 червня 1994 року Державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстраційними номерами 1-1213, яким заповідала ОСОБА_1 належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, яка в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) та відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, враховуючи те, що дочка спадкодавця ОСОБА_2, згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку в спадщині, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, так як досягла на час відкриття спадщини пенсійного віку.

Факт прийняття позивачем спадщини судом не спростовується.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті матері ОСОБА_4 не прийняла, із заявою про видачу свідоцтва на обовязкову частку в спадщині до нотаріуса не зверталася та не заперечила проти визнання права власності на всю квартиру АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідач не бажає отримати свідоцтво про право власності на обовязкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_4 та визнала її позовні вимоги, суд приходить висновку, що за ОСОБА_1 повинно бути визнане право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнивши тим самим позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,84,209,212,214-215,217-218,256,259 ЦПК, 549 ЦК УРСР, 1269, 1270 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 31,1 кв.м, житловою площею - 16,5 кв.м, коридору 1 - 5,2 кв.м; вбиральні 2 - 0,9 кв.м; ванної 3 - 2,2 кв.м; кухні 4 - 5,4 кв.м; житлової кімнати 5 - 16,5 кв.м; шафи 6 - 0,3 кв.м; балкону - 0,6 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6