Справа № 194/1007/15-ц
Провадження№2/194/447/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю: секретаря судового засідання Сафоновій А.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 грудня 1986 року на підставі ордеру № 305 їй, її сину ОСОБА_4, та її доньці ОСОБА_5 надана квартира АДРЕСА_1. 18 лютого 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, у звязку з чим 25 лютого 2000 року постійне місце його проживання було зареєстроване у вищезазначеній квартирі. 30 червня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. У грудні 2013 року відповідач забрав свої речі та пішов із квартири і більше не повертався. У зв»язку з чим, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 9 в будинку № 15 по вул. Миру в м. Тернівка Дніпропетровської області, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на наведені в позові обставини, та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, посилаючись на наведені в позові обставини, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Зазначила, що у відповідача є інше житлове приміщення де він мешкає, а саме АДРЕСА_2. Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 9 в будинку № 15 по вул. Миру в м. Тернівка Дніпропетровської області, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідач та його представник надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, але не висловили свою думку щодо позовних вимог позивача. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Згідно ст. 9 Житлового Кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру 305 від 10 грудня 1986 року, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 була виділена квартира АДРЕСА_3 (а.с.10).

Відповідно до виписки з фінансово-особового рахунку № 6439 від 07 липня 2015 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 30 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що 30 червня 2015 року складено відповідний актовий запис № 20 (а.с.12).

Відповідно до акту №389 від 07 липня 2015 року КП «ТЖКП», складеного комісією в складі: начальника ЖРЕК ОСОБА_7 та сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживає протягом 1,5 року (а.с.13).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач не мешкає в квартирі АДРЕСА_3 понад шість місяців, тому позов підлягає задоволенню, а відповідач ОСОБА_3 може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, (паспорт серії АК № 897220, виданий Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.03.2000 року), судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем до Тернівського міського суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко