АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2210/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2371/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/2210/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Славутського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представникам позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1", звертаючись до суду з позовом, вказувало, що 19 серпня 2008 року між ВАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1", правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 35000 доларів США, зі сплатою 13,85 % на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 19 серпня 2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 18 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було також укладено договір поруки. Свої зобов'язання банк виконав в повному об'ємі. В подальшому, під час дії договору кредиту між позичальником та ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" були укладені додаткові угоди, за умовами яких позичальнику збільшувався строк користування кредитними коштами. Також умовами додаткових угод банк встановлював пільгову процентну ставку, крім того на певний строк зменшувався розмір щомісячного платежу за кредитом. Однак, не зважаючи на вжиті заходи щодо зменшення кредитної заборгованості, позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів. У зв'язку з цим станом на 26 травня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 42058 грн. 85 коп. Тому ________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 провадження № 22-ц/792/2371/15

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 19, 27

позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 42058,85 доларів США, що в еквівалентів по курсу НБУ становить - 888858 грн. 08 коп., яка складається з 33472,94 доларів США, що в еквівалентів по курсу НБУ - 707406,24 заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 84,36 доларів США, що в еквівалентів по курсу НБУ - 1782 грн. 84 коп.; 2790,32 доларів США, що в еквівалентів по курсу НБУ - 58969 грн. 72 коп. заборгованість по відсоткам - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам 2726,81 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 57627 грн. 52 коп.; 5795,59 доларів США що в еквіваленті по курсу НБУ 122482 грн. 12 коп. розрахована пеня, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" судовий збір в сумі 1827 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" судовий збір в сумі 1827 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" заборгованість по кредитному договору в розмірі 36263,26 доларів США, що еквівалентно 766375 грн. 96 коп. та 20000 грн. пені., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" судовий збір в сумі 1616 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" судовий збір в сумі 1616 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, просять скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказують, що суд не взяв до уваги, що при укладенні кредитного договору, банк фактично ввів їх в оману, оскільки не було розраховано і не доведено їм, як позичальникам валютного кредиту, всі ризики, які мали очікувати в майбутньому. Також апелянти зазначають, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач запропонував призупинити розгляд справи, оскільки кредитний комітет мав розглянути їх заяву про реструктуризацію боргу. Однак, суд неправомірно продовжив розгляд справи. Також апелянти вказують, що і на теперішній час не отримали рішення кредитного комітету.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/2325/74/1864, за яким банк надав відповідачу кредит на придбання житла в сумі 350000 доларів США строком на 15 років. За цим договором ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі до 19 серпня 2023 року згідно графіка погашення кредиту, також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,85 % відсотків річних шляхом внесення щомісячного ануїтентного платежу до 19 числа кожного місяця в сумі 462,59 доларів США. Позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником в повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати, включаючи проценти за кредитом, пеню та штрафи. За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до сплати суми за кожний календарний день прострочення ( п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 9.1, 9.2, 16.1, 16.2 кредитного договору).

18 серпня 2008 року з метою забезпечення повернення кредитних коштів по вищевказаному кредитному договору між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 554, згідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 014/2325/74/1864 від 19 серпня 2008 року між банком і ОСОБА_2 У випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед банком в тому ж обсязі, що і позичальник.

20 лютого 2009 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/2325/74/1864 від 19 серпня 2008 року. Згідно цієї додаткової угоди ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк до 21 лютого 2033 року шляхом здійснення фіксованих щомісячних платежів (Ануїтентний платіж) у сумі 338,67 доларів США до 19 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

8 квітня 2010 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 014/2325/74/1864 від 19 серпня 2008 року. Згідно цієї додаткової угоди ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк до 21 вересня 2038 року шляхом здійснення фіксованих щомісячних платежів (Ануїтентний платіж) у сумі 405,82 долари США до 19 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

Поручитель ОСОБА_3 надала згоду на внесення змін до додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 014/2325/74/1864 від 19 серпня 2008 року.

ОСОБА_2 належним чином свої обовязки за кредитним договором не виконував, не повертав кредит, не сплачував відсотки за користування ним, таким чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 26 травня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору по тілу кредиту в розмірі 33472,94 долари США, що еквівалентно 707 406,24 грн., по відсотках 2790,32 долари США, що еквівалентно 58969,72 грн., а всього 36263,26 доларів США, що еквівалентно 766375,96 грн. та пені в сумі 122482,12 грн.

Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, додатковими договорами до кредитного договору, договором поруки, розрахунком суми заборгованості та іншими матеріалами справи. Не заперечують вказані обставини і сторони.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частина 1 ст. 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, боржник ОСОБА_2 не виконав взятих зобов'язань по кредиту, а тому згідно наведених положень закону та умов зазначених договорів боржник і поручитель повинні нести солідарну відповідальність за зобов'язаннями перед ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» за вимогами банку про дострокове стягнення всієї суми заборгованості по кредитному договору.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог до відповідачів.

При цьому суд правомірно у відповідності до вимог ст. 551 Цивільного кодексу України зменшив розмір пені до 20000 грн.

Рішення суду, в тому числі й в частині визначення судом розміру пені, позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалось і з таким розміром пені позивач погодився.

Доводи апеляційної скарги апелянтів, що при укладенні договору в іноземній валюті банком не було розраховано і не доведено ризики, які очікували їх в майбутньому, що свідчить про приховування банком інформації та введення в оману слід відхилити.

Так в п. 15 кредитного договору вказано, що позичальник підтверджує, що перед укладенням договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування), що підтверджуються ознайомленням позичальника з Умовами кредитування та відсутністю зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Отже за змістом зазначеного пункту договору вказана інформація щодо умов кредитування була надана позичальнику та він був своєчасно ознайомлений з умовами кредитування.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання апелянта на розгляд справи до винесення рішення кредитним комітетом банку за заявою позичальника про реструктуризацію кредиту.

Вказане питання щодо реструктуризації кредиту може бути вирішено сторонами на будь-якій стадії цивільного процесу, в тому числі і на стадії виконання судового рішення.

Рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді: (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко