Провадження № 2/234/5750/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2,

особи, яка надає правову допомогу представнику відповідачки, адвоката ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (третя особа орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, про повернення дитини за попереднім місцем проживання, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 (треті особи приватний нотаріус ОСОБА_6, служба у справах дітей Краматорської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, про повернення дитини за попереднім місцем проживання, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею (а.с.2-6).

За заявами позивача ОСОБА_1 (а.с.31, 32) ухвалою суду від 21.10.2015 року третю особу нотаріуса ОСОБА_6 було виключено з числа учасників по справі, а третю особу ССД Краматорської міськради замінено на орган опіки та піклування виконкому Краматорської міськради (а.с.33).

Згідно позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року, який був розірваний рішенням Краматорського міського суду від 03.02.2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишився на вихованні матері ОСОБА_5 та є зареєстрованим разом з нею у м.Краматорську по вул.Паркова, 83-14. Батько ОСОБА_1 мешкає окремо та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає у м.Краматорську по вул.Хабаровська, 40-228. 18.05.2014 року ОСОБА_1 надав нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_8 в Російську Федерацію на період з 18.05.2014 року по 16.08.2014 року у супроводі матері. На підставі вказаного дозволу ОСОБА_5 виїхала та вивезла сина до м.Волгоград РФ, але пізніше до України останні не повернулися. Позивач ОСОБА_1 просить суд зобовязати ОСОБА_5 повернути сина до України за попереднім місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не чинити перешкоди в його спілкуванні з дитиною та визначити способи його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В ході судового розгляду справи представником відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_2 були надані певні докази, з яких встановлено, що ОСОБА_5 разом з дитиною отримала дозвіл на тимчасове проживання у РФ, зареєстрована адреса перебування останніх: Російська Федерація, Волгоградська область, м.Волгоград, проспект ім.Героїв Сталінграду, 20-22. ОСОБА_5 офіційно працевлаштована, що вбачається з копії її трудової книжки та копії трудового договору. Малолітній ОСОБА_7 навчається у муніципальному загальноосвітньому закладі «Гімназія №7 Красноармійського району Волгограда», відвідує спортивні гуртки.

Згідно показань представника ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_5 разом з сином повертатися зараз до України не бажають, облаштували своє життя у м.Волгограді РФ, що їх повністю задовольняє. Звязок з ОСОБА_1 підтримують за допомогою Інтернету та телефонних спілкувань.

До спірних правовідносин, які виникли, слід застосовувати положення Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25.10.1980 року (Гаазька Конвенція). Ця Конвенція набула чинності для України з 01.09.2006 року. Для України стороною цією Конвенції вважається держава, що визнала приєднання України до Гаазької Конвенції або приєднання якої до Конвенції визнано Україною відповідно до ст.38 Гаазької Конвенції. Зокрема, набрання чинності Гаазької Конвенції між Україною та Російської Федерацією відбулося 01.06.2012 року.

Гаазька Конвенція запроваджує процедуру для забезпечення повернення дітей, які незаконно вивозяться або утримуються на території іноземної держави, до держави їх постійного місця проживання. Гаазька Конвенція застосовується до будь-якої дитини, яка не досягла 16 років і постійно проживає в державі учасниці договору безпосередньо перед вчиненням порушення, у випадках, коли викрадення, як правило, батьками, не створює складу злочину, передбаченого ст.124 Кримінального кодексу України.

Правовий режим іноземних осіб встановлюється національним законодавством держави, на території якої вони перебувають, але компетенцію держави в установленні змісту їх правового режиму обмежено нормами міжнародних договорів. Згідно ст.ст.10, 12 Гаазької Конвенції заява про повернення дитини розглядається по суті та рішення приймається судовими або адміністративними органами держави, де знаходиться дитина.

Відповідно до ст.19 Гаазької Конвенції ніяке рішення, прийняте відповідно до Конвенції, щодо повернення дитини, не розглядається як встановлення обставин будь-якого питання про піклування. Якщо на підставі положень Гаазької Конвенції дитина буде повернута до держави її постійного проживання, то після цього компетентний орган саме цієї держави може прийняти рішення про визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні батьків (інших осіб).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав заяву про залишення його позову без розгляду та розуміння положень ст.207 ЦПК України.

Інші учасники по справі не заперечували проти задоволення заяви позивача про залишення його позову без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач надав про це заяву.

За такими обставинами, позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, розяснивши положення ч. 2 ст.207 ЦПК України, а саме, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Судовий збір (а.с.1) на підставі ст.7 ч.1 п.4 Закону України «Про судовий збір» позивачу не повертається.

Керуючись ст.ст.207 ч.1 п.5, 207 ч.2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (третя особа орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, про повернення дитини за попереднім місцем проживання, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, без розгляду.

Розяснити, що після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Марченко