Справа № 555/2844/13-ц
Номер провадження 2/555/431/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельника В. Я.

при секретарі Григорієвій В. М.,

з участю представника відповідача

ОСОБА_1 - адвоката Рибака Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві від 29 жовтня 2013 року вказує, що ОСОБА_1 відповідно до умов договору б/н від 17 вересня 2007 року, отримавши кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, допустив станом на день звернення банку з позовом в суд борг в розмірі 30 839 гривень 81 копійка, який складається із заборгованості:

за кредитом - 3000 гривень;

по процентах за користування кредитом - 12 527 гривень 06 копійок;

по комісії за користування кредитом - 13 368 гривень;

штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

фіксована частина - 500 гривень;

процентна складова - 1444 гривні 75 копійок.

Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу за кредитом та понесені банком судові витрати.

Заочним рішенням Березнівського районного суду від 27 листопада 2013 року позовні вимоги банку було задоволено в повному обсязі.

За заявою позивача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 8 червня 2015 року вказане рішення було скасоване судом, що його постановив, 15 червня 2015 року з тих підстав, що повістку про виклик до суду ОСОБА_1 було надіслано судом не за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та неотримання ним документів суду і неявки в судове засідання з поважних причин.

Згідно протоколу розподілу справ між суддями у автоматичному режимі від 16 червня 2015 року у зв'язку із закінченням повноважень судді справу передано даному складу суду.

В судове засідання представник банку Попович С.М. надіслав заяву про розгляд судом позову в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 4 листопада 2015 року подав суду заяву про застосування до позовних вимог банку строку позовної давності.

На виклик суду в порядку п. 4 ч.1 ст. 169 ЦПК України 8 грудня 2015 року позивачем надіслано до суду уточнену позовну заяву, в якій банком змінено первинні вимоги.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по відсотках за кредитом, що нараховані на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28 жовтня 2010 року по 28 жовтня 2013 року у розмірі 6702 гривні 38 копійок, а також стягнути з відповідача судовий збір.

В заяві від 25 грудня 2015 року представник позивача Попович С.М. просить справу слухати за відсутності представника банку, погоджується на прийняття заочного рішення.

Представник відповідача адвокат Рибак Ю.В. не визнав звернутих до ОСОБА_1 позовних вимог.

Вважає, що банк пропустив строк позовної давності, в тому числі по вимогах про стягнення заборгованості по відсотках за період з 28 жовтня 2010 року по 28 жовтня 2013 року.

Покликається на те, що відповідач ОСОБА_1 платежів по кредиту не платив взагалі. Строк дії кредитної картки складав один рік, тобто термін користування нею завершився у вересні 2008 року.

З цього часу у встановлений законом трирічний строк для пред'явлення позову в суд до 17 вересня 2011 року банк з таким позовом до ОСОБА_1 не звернувся, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Покликається на правову позицію Верховного Суду України № 6-167 від 12 листопада 2014 року, згідно з якою у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 17 вересня 2007 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1, її позивачем обраховано за період з 28 жовтня 2010 року по 28 жовтня 2013 року, тобто за три роки, які передували зверненню ним в суд з даним позовом, що мало місце 29 жовтня 2013 року.

Строк дії картки пунктом 9.11 Умов і правил надання банківських послуг передбачений сторонами на термін 12 місяців та за умови, що жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк.

Разом з тим, згідно з п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, які згідно з Заявою позичальника ОСОБА_1 від 17 вересня 2007 року (а. с. 7) поряд з Правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком Договір, строк дії карти, яка дійсна до останнього календарного дня указаного на ній місяця і року, продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунка, а також наявності готівкових грошових коштів для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місця закінчення строку дії) при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-167цс14, зазначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

А пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Оскільки в даному випадку після закінчення строку дії картки 17 вересня 2008 року банк не видавав боржнику грошей і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором не виконав, внесення платежів по договору не проводив взагалі, що слідує з розрахунку заборгованості на а. с. 3-6, строк позовної давності в даному випадку як для стягнення заборгованості за кредитом в цілому, так і для нарахування процентів за користування грішми, слід рахувати з однієї і тієї ж дати - 17 вересня 2008 року.

Таким чином, нарахування банком в уточненій позовній заяві заборгованості по відсотках на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28 жовтня 2010 року по 28 жовтня 2013 року в розмірі 6 702 гривні 38 копійок проведено зга заявою, поданою після закінчення трирічного стоку позовної давності, передбаченого ст. 267 ЦК України, який закінчився 17 вересня 2011 року, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Поновити строк позовної давності банк не просить, підстав для цього не наводить.

Керуючись ст. 4-14,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 257, 526-527,530, 1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками згідно з кредитним договором в розмірі 6 702 гривні 38 копійок відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельник В. Я.