АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: встановлення батьківства Доповідач: Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

01 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних споавах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Тичкової О.Ю.. Кіся П.В.

при секретарі - Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ті особи: ОСОБА_5, Московський ВРАЦс Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_4, Московський ВРАЦс Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства, -

встановила :

У липні 2006 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визнання батьківства та просив зобов»язати відділ РАЦс Московського району м. Харкова виключити з актового запису № 918 від 06.07.2006 року про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року запис про відповідача ОСОБА_4 як про батька дитини, зроблену відділом РАЦс Московського району м. Харкова та зобов»язати внести зміни в актовий запис про народження дитини вказавши його- ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6 та присвоїти дитини фамілію ОСОБА_3 та по батькові ОСОБА_6.

При цьому позивач посилався на те, що він з 2005 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, проживають разом та ведуть сумісне господарство. У вересні 2005 року ОСОБА_5 завагітніла від нього та народила доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач ОСОБА_4 з котрим ОСОБА_5 перебувала у шлюбі та шлюб між ними розірваний 28.02.2006 року. При реєстрації дитини йому було відмовлено в запису його батьком, посилаючись на ч.2 ст. 122 Сімейного Кодексу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2006 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Визнано батьківство ОСОБА_3 у відношенні малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та суд зобов»язав відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції внести зміни виключити з актового запису № 918 від 06.07.2006 року про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року запис про відповідача ОСОБА_4 як про батька дитини, зроблену відділом РАЦс Московського району м. Харкова та зобов»язати внести зміни в актовий запис про народження дитини вказавши його- ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6 та присвоїти дитини фамілію ОСОБА_3 та по батькові ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 08.04.2010 року була задоволена заява ОСОБА_3 про перегляд рішення суду від 09.11.2006 року за нововиявленими обставинами.

25.08.2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з самостійним позовом до ОСОБА_3. 3-ті особи: ОСОБА_4, Московський ВРАЦс Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства, відповідно до якого просила визнати ОСОБА_3 батьком її доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов»язати відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції внести зміни виключити з актового запису № 918 від 06.07.2006 року про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року запис про відповідача ОСОБА_4 як про батька дитини, зроблену відділом РАЦс Московського району м. Харкова та зобов»язати внести зміни в актовий запис про народження дитини вказавши його- ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6 та присвоїти дитини фамілію ОСОБА_3 та по батькові ОСОБА_6, дату народження залишити без змін.

В обгрунтування позову вказала,що з червня 2005 року знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 та у червні 2006 року народила доньку ОСОБА_6, батьком якої є відповідач по справі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова області від 26 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 та позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені. Визнано батьківство ОСОБА_3 у відношенні малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов»язано відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції внести зміни виключити з актового запису № 918 від 06.07.2006 року про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року запис про відповідача ОСОБА_4 як про батька дитини, зроблену відділом РАЦс Московського району м. Харкова та зобов»язати внести зміни в актовий запис про народження дитини вказавши ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6 та присвоїти дитини фамілію ОСОБА_3 та по батькові ОСОБА_6, дату народження залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 (ОСОБА_3) просить рішення суду першої інстанції від 26.04.2011 року скасувати, прийняти відмову позивача ОСОБА_3 від позову, закрити в цій частині провадження та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5, вважає, що вказане рішення було постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання батьківства, районний суд виходив з того, що сторонами надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що батьком дитини є ОСОБА_3

Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред»явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства.

Статтею 128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений матір»ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини, суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, з зокрема судового генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Судовим розглядом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що з червня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знаходилися у фактичних шлюбних відносинах та у червні 2006 року ОСОБА_5 народила доньку ОСОБА_6, батьком якої є відповідач по справі ОСОБА_3

Згідно висновку судово-генетичної експертизи від 10.02.2011 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_6 складає не менше 99,999999%.

При таких обставинах судова колегія вважає, що районний суд правильно дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо визнання батьком дитини ОСОБА_3

Що стосується посилання представника апелянта ОСОБА_3 на той факт, що батьком дитини визнана особа, яка на теперішній час змінила прізвище на ОСОБА_3 і тому присвоєння дитини прізвища „ ОСОБА_3" є незрозумілим, судова колегія вважає безпідставним, оскільки вказані данні були внесені на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2006 року, яке набрало чинності та ні ким оскаржене не було. На час ухвалення рішення у позивача було прізвище ОСОБА_3 і тому підстав для зміни прізвища дитини на ОСОБА_3, судова колегія не вбачає.

Статтею ст. 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. 205 та 207 ЦПК України. У зв"язку з чим, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання батьківства, підлягає скасуванню с закриттям провадження по справі в цій частині, оскільки ОСОБА_3 було заявлене клопотання про відмову від позову і закриттям у зв»язку з цим провадження по справі в цій частині.

Відповідно до ч. З ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Право позивача відмовитися від пзову є його диспозитивним правом на розпорядження своїми правами. Відмова від позову означає не лише відмову позивача від матеріально-правових вимог до відповідача, а й відмову від використання процесуальних засобів захисту цих вимог.

Крім того, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду, і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України, тобто з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв"язку доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3,4 ч. 1 ст. 307, ст.. 310 ст.ст. 313, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 (ОСОБА_3) до ОСОБА_4, 3-ті особи: ОСОБА_5, Московський ВРАЦс Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства.

Прийняти відмову ОСОБА_3 ( ОСОБА_3) від позову та закрити провадження по справі в цій частині.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_4, Московський ВРАЦс Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Г оловуючий - Судді: