Справа № 189/2284/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.12.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретареві Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою, яка розташована АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.04.2005 року ВСВ №531829 за нею та зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. В даній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, 17.06.1976 р. н., але фактично не проживає з 24.10.2006р. На підставі викладеного позивачка просить ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивачка надіслала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки ОСОБА_2 яка вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Позивачка проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, 29.04.2005р. ОСОБА_1 згідно копії договору купівлі-продажу від 29.04.2005 року ВСВ №531829 придбала житло квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).

Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» №7418420 від 02.06.2005р., квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано право власності, про що зроблено відповідний номер запису 127 в книзі 17. (а.с.6).

Дійсно, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1, це підтверджується копією технічного паспорту на квартиру з відповідним записом на власника (а.с.7).

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 від 25.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, яка зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає в даній квартирі з 24.10.2006 року (а.с.11).

Отже, позивачка, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, відповідачка не проживає з 24.10.2006 року.

За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачка, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 218, 224 233 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації в Відділенні у справах громадянства, імміграції та реєстрації в Покровському районному секторі державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з адреси: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.С. Лукінова