Справа № 473/2638/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 38632 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.05.2015 року о 6.15 год. в м. Вознесенську по вулиці Молодогвардійській біля будинку № 1 в результаті раптового пошкодження твариною( коровою), власником якої є відповідач автомобіля марки РЕНО д.з. ВЕ9325 ВН, що належить позивачу.

Внаслідок ДТП його автомобілю завдано механічні пошкодження, за результатами висновку про оцінку вартості збитків, вартість відновлювального ремонту автомобілю становить 38632 грн., які відповідач не відшкодовує, а усіляко уникає його, через що змушений звертатись до суду.

В перерві між судовими засіданнями на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій вказує, що відповідач не відшкодував шкоду, на даний час є підстави вважати, що ОСОБА_3 може розпорядитися житловим будинком за адресою вул. Косіора № 122 в м. Вознесенську, який їй належить на праві приватної власності.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 06.11.2015 року в задоволенні заяви відмовлено, а ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.12.2015 року зазначена ухвала була скасована, а матеріали повернуто в той же суд для повторного вирішення питання про забезпечення позову.

Провадження по даній цивільній справі було зупинено у зв»язку із призначенням 09.12.2015 року авто товарознавчої експертизи, тому 15.12.2015 року провадження по справі було відновлено для вирішення клопотання про забезпечення позову.

Суддею під час розгляду заяви про забезпечення позову було встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2028,11.12.2012 року дійсно набула у власність житловий будинок № 122 по вул. Косіора в м. Вознесенську Миколаївської області.

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядає питання про забезпечення позову без виклику осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями статті 152 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову та зазначено, що він ((вони) обрані види забезпечення позову) мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно роз'яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

За пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи його забезпечення вивляться необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогами майнового характеру, які оцінив у 38632 грн., між тим просить накласти арешт весь житловий будинок за адресою вул. Косіора № 122 в м. Вознесенську, та інше майно, яке належить відповідачу, при цьому вартість нерухомого майна суду не відома, а інше майно взагалі не конкретизоване.

Суд вважає, що підстави для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є формальними і безпідставними, фактично відсутні, так як обраний ним спосіб не є співмірним заявленому обґрунтуванню позовних вимог, до того ж немає доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.151-153, 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Висоцька Г.А.