У х в а л а

28 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І.,Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Осталовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, третя особа - Бібрська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визначено йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 8 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено у такій редакції: позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визначено йому додатковий тримісячний строк, після набрання рішення суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини 3 статті 1272 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2013 року, 12 грудня 2013 року та 13 листопада 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, на підставі встановлених фактичних обставин виходив з того, що ОСОБА_5 пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини із поважних причин, а тому слід визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини (відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України).

Разом з тим, у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2013 року, 12 грудня 2013 року та 13 листопада 2015 року, які надані як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, суд касаційної інстанції виходив з того, що на ведені позивачем причини не є поважними, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судом та різна оцінка встановлених обставин щодо поважності причини пропуску строку.

За таких обставин, які свідчать про те, що наведені заявником судові рішення не є прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Осталовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, третя особа - Бібрська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до провадження Верховним Судом України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.М. Сімоненко
В.І. Гуменюк
Ю.Л. Сенін