АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8323/15 Справа № 205/984/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.2-).

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року ОСОБА_2 28.09.2005 року отримав кредит у розмірі 2103,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, грошові кошти для погашення заборгованості складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Зобов'язання за вказаним договором відповідач своєчасно не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.01.2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 25 323,86 грн., яка складається із наступного: 1 287,80 грн. - заборгованість за кредитом; 7 212,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 141,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина); 1182,09 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року позов задоволено(а.с.57-58).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року в розмірі 25323,86 грн., з яких: 1287,80 грн. - заборгованість за кредитом; 7212,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15141,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. штраф(фіксована частина); 1182,09 грн. штраф(процентна складова). Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення позивачем строку позовної давності(а.с.92-93).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом - ч.1 ст.611 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із справи вбачається, що на підставі заяви позичальника №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року ОСОБА_2 отримав 28.09.2005 року від Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(а.с.11), кредит у розмірі 2103,92 грн. строком на 12 місяців, відсоткова ставка 2,09% у місяць, для купівлі ТНС. Торгівельно-сервісним підприємством в заяві зазначено ТОВ «Віст-Сервіс»(а.с.4).

За змістом банківських послуг, зазначених в заяві, для повного розрахунку за товар і сплати комісії Банку та ТОВ Приват-Кредит за консультативні послуги, Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 2 103,92 грн. на строк 12 місяців по 28.09.2006 року включно, з умовами сплати відсотків за користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти(щомісячний платіж) у сумі 200,40 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, які складаються із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом(а.с.4,4 зворот).

В заяві також зазначено, що ОСОБА_2 ознайомлений та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та згоден, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір(а.с.4 зворот).

Таким чином, за змістом заяви позичальника №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року ОСОБА_2 повинен надавати Банку грошові кошти(щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, який складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов(а.с.4,4 зворот).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що наявні в матеріалах справи Умови надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)(а.с.5-8) та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, про які зазначено в заяві позичальника №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року, за змістом є саме ті Умови, з якими ОСОБА_2 був ознайомлений станом на 28.09.2005 року, тобто на час укладання договору. Додані до справи Умови надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) підпису ОСОБА_2 не містять(а.с.5-8)

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі № 6-16цс15, щодо невизнання «Умов та правил надання банківських послуг» складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вказані «Умови та правила надання банківських послуг» не містять підпису позичальника, та не має доказів, які б підтверджували, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» розумів позичальник, підписуючи заяву про видачу кредитної картки, в якій зазначено, що він ознайомлений з «Умовами надання банківських послуг».

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає до уваги Умови надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)(а.с.5-8) та приходить до висновку, що за змістом банківських послуг, зазначених в заяві позичальника №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року, ОСОБА_2 повинен надавати Банку грошові кошти(щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, таких складових заборгованості як пеня та штрафи вказана заява не містить.

Як видно із справи, обгрунтовуючи позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» визначило заборгованість у ОСОБА_2 за договором №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року станом 15.01.2014 року на загальну суму 25 323,86 грн., яка складається із наступного: 1 287,80 грн. - заборгованість за кредитом; 7 212,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 141,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина); 1182,09 грн. штраф(процентна складова).

Оскільки при встановлених обставинах за умовами заяви позичальника №DNН4КР11930931 від 28.09.2005 року ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитними коштами, то підстави для стягнення з останнього 15 141,95 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина) та 1182,09 грн. штраф(процентна складова), про які зазначено позивачем у розрахунку заборгованості, відсутні, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову в зазначеній частині.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про пропуск позивачем позовної давності, то останні не можуть бути взяті до уваги, оскільки за змістом ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застососується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а як видно із справи, відповідної заяви про застосування наслідків спливу позовної давності до винесення судом рішення ОСОБА_2 суду не надавав. В заяві від 24.02.2014 року, адресованій Ленінському районному суду м.Дніпропетровська, ОСОБА_2 просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позов не визнає, вимог про застосування наслідків спливу позовної давності вказана заява не містить(а.с.21).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом та відсотки за користування кредитними коштами є таким, що відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, підстав для скасування судового рішення в зазначеній частині не встановлено.

З наведених мотивів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 пені та штрафів скасувати, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в зазначеній частині відмовити.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -