МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №4с/521/75/15
УХВАЛА

18 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 10.07.2015 року звернулась ОСОБА_2 зі скаргою на неправомірні дії та рішення старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМЮ ОСОБА_3 В обґрунтування своїх вимог скаржник послалась на те, що 04.02.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір №0, на забезпечення зазначеного договору 04.02.2008 року було укладеного договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4, та ОСОБА_5, що виступає як майновий поручитель ОСОБА_4, за виконання зобов'язань по кредитному договору №0 передали в іпотеку нерухоме майно.

06.01.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси, було винесено заочне рішення, яким було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16.05.2011 року державним виконавцем Першого Приморського ДВС ОМЮ, було відкрите виконавче провадження №В-9/607 по виконанню виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 18.04.2011 року про стягнення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» в тому числі з ОСОБА_2, та з метою виконання зобов'язання, держаним виконавцем Першого Приморського ДВС ОМЮ, 15.06.2011 року, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відпустило ТОВ «Кей- Колект», відповідно до договору факторингу своє право вимоги за зобов'язанням по кредитному договору №0 від 04.02.2008 року.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.11.2014 року, задоволено позовні вимоги ТОВ «Кей- Колект» та скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Першого Приморського ДВС ОМЮ, серія та номер ВП27328629, виданий 15.06.2011 року.

ОСОБА_4, як боржник за кредитним договором №0 від 04.02.2008 року, виконав своє зобов'язання перед ТОВ «Кей- Колект», що підтверджується довідкою №143-15486 від 28.11.2014 року.

Окрім того скаржник пояснює, що вона 12.01.2015 року та 04.02.2015 року, зверталась із заявами до Першого Приморського ДВС ОМЮ, з проханням скасувати постанову від 15.06.2011 року, однак тримала відмови, які на думку ОСОБА_2, не ґрунтуються на діючому законодавстві.

В зв'язку з чим, скаржник за уточненою скаргою просить суд: поновити строк на оскарження постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Першого Приморського ДВС ОМЮ, серія та номер ВП 27328629, виданий 15.06.2011 року (реєстраційний номер обтяження 11335960); скасувати постанову про арешт мана боржника та скасувати арешти, накладені на все рухоме майно постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, серія та номер ВП 27328629, виданий 15.06.2011 року (реєстраційний номер обтяження 11335960); постановити окрему ухвалу про порушення старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 норм матеріального та процесуального права при відмові у скасуванні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.06.2011 року у виконавчому провадженні №27328629; довести до відома прокуратури Одеської області про порушення встановлені під час розгляду даної скарги для вжиття заходів щодо усунення причин та умов цих недоліків.

Скаржник ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, однак її представником за довіреністю ОСОБА_4, було подано до суду заяву, згідно якої представник скаржника зазначив, що заявлені в скарзі вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути скаргу без участі представника скаржника.

Представник Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду скарги належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив.

Дослідивши матеріали скарги, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявнику ОСОБА_2 стало відомо про наявність арешту на все її майно, як боржника, згідно постанови державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ від 15.06.2011 року, тільки у січні 2015 року, після її звернення до виконавчої служби.

Доказів, що спростовують вказане суду не надано.

Після чого ОСОБА_5, неодноразово зверталась до Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, із відповідними заявами від 08.12.2014 року, 04.02.2015 року з метою врегулювання спірного питання в позасудовому порядку, однак на всі звернення їй було відмовлено, в зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду за відновленням її порушених прав.

Згідно ст. 385 ЦК України, визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Навіть після подання даної скарги до Малиновського районного суду м. Одеси та чергового звернення від 27.08.2015року до виконавчої служби, жодних дій, щодо відновлення її порушеного права вчинено не було, тому суд вважає, що строк для подачі даної скарги до суду, було пропущено заявником з поважних причин та поновлює його.

Також судом, згідно досліджених доказів встановлено, що 04.02.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір №0, на забезпечення зазначеного договору 04.02.2008 року було укладеного договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4, та ОСОБА_2, що виступила як майновий поручитель ОСОБА_4, по виконанню зобов'язань за кредитним договором №0 передали в іпотеку нерухоме майно.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 06.01.2010 року, було задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про стягнення заборгованості.

Постановою №В-9/607 від 15.06.2011 року, державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, було відкрито провадження №ВП 27328629, за виконавчим листом, виданим Малиновським районним судом м. Одеси 18.04.2011 року, №2-8024, про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 1474192,39 грн.

15.05.2011 року, держаним виконавцем Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, було винесено постанову №В-9/607 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, та заборонено здійснення відчуження всього майна, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2, підтверджується також витягами №31969553 від 29.06.2011 року та №45773253 від 03.12.2014 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей- Колект», відповідно до договору факторингу своє право вимоги за зобов'язанням по кредитному договору №0 від 04.02.2008 року.

Іллічівським міським судом Одеської області, 14.11.2014 року, було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «Кей- Колект», та скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Першого Приморського ДВС ОМЮ, серія та номер ВП №27328629, виданий 15.06.2011 року.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.09.2012 року, виконавчий лист №2-8024/10, виданий 18.04.2011 року Малиновський районним судом м. Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_2, суми боргу у розмірі 1476012,39 грн., було повернуто стягувачу.

Згідно довідки за вих. №143-15486 від 28.11.2014 року, ТОВ «Кей Колект», підтверджує, що ОСОБА_4, за кредитним договором №0 від 04.02.2008 року та за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «Кей Колект», не має заборгованості перед ТОВ «Кей Колект».

08.12.2014 року та 04.02.2015 року, ОСОБА_2, зверталась із заявами до Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, згідно яких просила скасувати арешт накладений на все нерухоме майно, постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ серія та номер ВП 27328629, від 15.06.2011 року та вилучити відповідний запис про обтяження рухомого майна з відповідних ресурсів.

Однак листами від 12.01.2015 року за вих. №259 та 16.09.2015 року з вих. № 2841, Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_2, було відмовлено в задоволенні заяв від 08.12.2015 року та 04.02.2015 року, про скасування постанови ВП 27328629, від 15.06.2011 року, з посиланням та те, що підстави для скасування арешту накладеного на все майно належне ОСОБА_2 відсутні.

За ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Враховуючи вище наведене, а також те, що Заочним Рішенням Іллічівського міського суду Одеської від 14.11.2014 року, за позовом ТОВ «Кей Колект» скасовано постанову від 15.06.2011 року Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, а також те, що згідно до постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, від 18.09.2012 року, виконавчий лист №2-8024/10, виданий 18.04.2011 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, повернуто стягувачеві, суд вважає, що підстави для збереження заборони відчуження та арешту на все майно ОСОБА_2 відсутні.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що станом на час звернення до суду, майно, що належить скаржнику не звільнено з-під арешту, суд вважає за доцільне частково задовольнити вимоги ОСОБА_2 та скасувати постанову №В9-607 про арешт майна боржника та оголошення заборони та його відчуження від 15.06.2011 року.

При цьому суд вважає, що відсутні підстави для постановлення окремої ухвали, згідно вимог скаржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до наявних матеріалів справи, судом встановлено, що старший державний виконавець Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3, при здійсненні виконавчих дій не допустив у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, використовував надані йому права відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 в частині постановлення окремої ухвали про порушення державним виконавцем Білик Р.В., норм матеріального та процесуального прав відсутні.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

З підстав наведеного вище, суд вважає за доцільне частково задовольнити скаргу ОСОБА_2, та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, Першого Приморського ВДВС ОМУЮ, за виконавчим провадженням ВП №27328629, від 15.06.2011 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 210, 212, 218, 293, 383-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду із скаргою на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3

Скасувати Постанову №В-9/607 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, від 15.06.2011 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборону здійснювати відчуження всього майна, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - за виконавчим провадженням ВП №27328629.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення.

Суддя Л.В. Жуган