Справа №705/113/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Уманський районний відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна, будинку з прибудовами та земельної ділянки боржника для звернення стягнення на неї для продажу її на публічних торгах, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна, будинку з прибудовами та земельної ділянки боржника для звернення стягнення на неї для продажу її на публічних торгах. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні в Уманському РВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції знаходиться постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 38855019 від 08.07.2013р. по виконавчому листу № 2-275/2007, який видано 20.05.2007 року Уманським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 залишку боргу у сумі 472 502,45 грн. В позові позивачем зазначено, що боржник борг не сплачує, іншого майна у нього не має, ухиляється від виконання зобовязань, тому тривалий час рішення суду не виконується. Головним державним виконавцем Рибак Л.В. було подано заява до суду про зміну способу і порядку виконання рішення суду відносно боржника, а саме на дачу дозволу на реалізацію житлового будинку та земельної ділянки , - для повного погашення заборгованості. Однак ухвалою Уманського міськрайонного суду від 03.06.2014року в задоволенні заяви було відмовлено, у звязку з тим, що в будинку боржника проживає малолітній внук. Позивач вказує в позові, що боржник має на праві власності будинок в с.Дмитрушки по пров. Республіканському,5, загальною площею 158,0 кв.м., житлова площа 73,1 кв.м. (*житловий будинок з прибудовами, А - 158,0 кв.м., сарай-гараж Б, сарай В, огорожа 1, хвіртка 2, замощення, І І). В позові також вказано, що при огляді державним виконавцем будинку боржника, встановлено, що боржник приміщення кухні площею 23,0 кв.м., № 2 на першому поверсі та кладову № 4 на другому поверсі використовує як житлову, тому при визначені частки у майні боржника слід рахувати житлову площу 116,4 кв.м.. В позові також вказано, що відповідно до характеристики будівель та споруд - технічного паспорту на житловий будинок садибного типу ( інв. справа № 836), що виготовлений Черкаським обєднаним бюро технічної інвентаризації 10.12.2013 року рахується за боржником прибудова А) площа 11 кв.м., а-площа 54 кв.м., під а) підвал площа 30,4 кв.м., 1 ганок-площа 1,3 кв.м., козирок-30,7 кв.м., Б-сарай, гараж-площею 251,9 кв.м., В-сарай площею 74,7 кв.м., № 1 огорожа-цегла, № 2 хвіртка металева, вимощення асфальтне, під будівлями всього 461 кв.м., земельної ділянки , 134 кв.м.. - під житлом, 327 кв.м. - під службовими будівлями. Крім цього, на правах приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, боржнику передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га в межах згідно з планом. У будинку разом з відповідачем проживає його дружина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також в даному будинку зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Також позивач зазначає, що дочка відповідачів ОСОБА_4 разом із сином (внуком відповідачів) проживають ІНФОРМАЦІЯ_5. Виходячи з вищевикладеного позивач вказує, що він був змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частку житлового будинку з прибудовами згідно з технічного паспорту по пров. Республіканському 5 в с.Дмитрушки, Уманського району Черкаської області , для звернення стягнення на неї. Також в позові ставиться питання : виділити в натурі ОСОБА_2 частку земельної ділянки, що знаходиться по пров. Республіканський 5 в с.Дмитрушки Уманського району, площа якої складає 0,17 га, що була виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на якій відповідно розміщена відокремлена частина житлового будинку, що передасться відповідачу в результаті його поділу в натурі і надати дозвіл на реалізацію земельної ділянки площею 0,17 га, залишивши на обслуговування прибудинкової території 461 кв.м. ( двір 309 кв.м., під службовими приміщеннями 134 кв.м. та інше). Також позивач просить суд зобов»язати Уманський РВ ДВС Уманського МРУЮ підготувати документи благоустрою за рішенням суду та присвоїти відповідно до Закону кадастровий номер земельній ділянці і зобов»язати державного виконавця провести опис майна будинку з прибудовами, тощо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні , як і в запереченні на позов, - позов не визнали та вказували на відсутність підстав для його задоволення. В судовому засіданні як і в запереченні на позов відповідач та його представник вказували, що з врахуванням положень ст.. 336 ЦК України позивач ( кредитор) повинен довести про відсутність чи недостатність іншого майна у боржника , на яке може бути звернено стягнення. Крім того, сторона відповідача вважає, що відповідні позовні вимоги можуть ставитися подружжям ( чоловіком або дружиною) під час поділу майна, яке спільною власністю подружжя і набуте ними під час шлюбу. Також відповідач і представник вказували , що у ОСОБА_2 не має можливості виділити частку у спільному майні, оскільки відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2013 року. було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 та визнано за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок по пров. Республіканському 5 в с.Дмитрушки, Уманського району Черкаської області. Також відповідач зазначив, що відповідно до вказаного рішення суду проведено поділ майна подружжя в натурі. Тому відповідач вказує, що в даному випадку він і його колишня дружина скористалися своїм правом щодо поділу спільного майна, а тому у даному випадку « … у позивача відсутній предмет спору …». Також відповідач та його представник в судовому засіданні вказував, що Уманським РВ ДВС виконується рішення суду від 20.05.2007 року і по вказаному рішенню з ОСОБА_2 на користь позивача уже стягнути кошти в сумі 492 795, 66 грн. Тому за вказаних обставин відповідач ОСОБА_2 і його представник вважають, що позивач намагається у незаконний спосіб змінити спосіб виконання рішення суду. Крім того, представник відповідача вказував, що згідно вимог чинного законодавства України ч.1 ст. 379 ЦПК України : правом звернення до суду з вимогою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, наділений державний виконавець. З приводу земельної ділянки в запереченні відповідач вказував, що позивач у позові стверджує. що у його колишньої дружини - ОСОБА_3 відсутнє право власності на присадибну земельну ділянку, яку він отримав у безкоштовне користування і таким способом позивач намагається у незаконний спосіб позбавити ОСОБА_3 права власності на присадибну земельну ділянку. Відповідач вказував, що він із цим категорично не згоден, оскільки відповідно до ЗК України власник нерухомості ( житлового будинку) у разі набуття права власності на нерухомість, набуває право власності і на земельну ділянку пропорційно до набутої частки у праві власності. Також відповідач та його представник вказували, що позивачем в позові належним чином не ідентифікована відповідна земельна ділянка і тому ,з врахуванням позовних вимог в цій частині, та суб»єктів на які покладаються обов»язки з приводу присвоєння кадастрового номера невідомо якій земельній ділянці, позивач просить суд винести завідомо неправосудне рішення. Також в запереченні на позов відповідач вказує, що на його думку , з врахуванням дати винесення рішення суду 20.05.2007 року , сплив строк позовної давності. Тому позивач та його представник просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказувала на відсутність підстав для задоволення позову і підтвердила факт розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та факт поділ майна у зв»язку з цим між ними, який був проведений на підставі відповідного рішення суду.

Представник третьої особи - Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області в судовому засіданні вказувала на відсутність підстав для задоволення позову. Також вона пояснила, що нею вживаються заходи для виконання рішення суду. В даний час з пенсії ОСОБА_2 проводиться стягнення коштів щомісячно на підставі дублікату виконавчого листа. Також вона пояснила, що зверталася до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду, однак її судом було відмовлено в задоволенні подання. Також вона вказувала, що майно між колишнім подружжям уже розподілено на підставі відповідного рішення суду. З приводу земельної ділянки державний виконавець пояснила, що у неї не має повноважень присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, а в процесі виконання рішення суду вона зверталася до відповідних державних органів і її роз»снили, що на момент приватизації відповідній земельній ділянці не був присвоєний кадастровий номер, а вона не є суб»єктом звернення для того, щоб уповноважений державою орган за її зверненням розглянув питання про присвоєння кадастрового номеру відповідній земельній ділянці, яка була надана ОСОБА_2 в процесі приватизації.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. (ст. 4 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області було видано виконавчого листа № 2-275/2007, який видано 20.05.2007 року. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто залишок боргу у сумі 472 502,45 грн. Боржник борг не сплачує, іншого майна у нього не має, ухиляється від виконання зобовязань, тому тривалий час рішення суду не виконується.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 належить будинок по пров. Республіканському, 5, в с.Дмитрушки Уманського району Черкаської області, загальною площею 158,0 кв.м., житлова площа 73,1 кв.м.; житловий будинок з прибудовами, А, 158,0 кв.м., сарай-гараж, Б, сарай, В, огорожа, 1, хвіртка, 2, замощення, І І . Свідоцтво було видане на підставі рішення виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР-15-12-28, - ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради № 6 від 09 лютого 1996 р. належить земельна ділянка площею 0,17 га, яка розташована на території с.Дмитрушки Дмитрушківської сільської ради та передана для обслуговування житлового будинку.

Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по пров. Республіканському,5, м.Умань видано на імя ОСОБА_2

Відповідно до довідки № 02-11/144 виданої 26.06.2014р. Дмитрушківською сільською радою Уманського району, в будинку № 5 по провулку Республіканському в с.Дмитрушки станом на 26.06.2014р. зареєстровані і проживають ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в даному будинку зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки № 81 виданої 02.07.2014р. головою квартального комітету, за адресою м.Умань, вул. Докучаєва, 20, зареєстровані і проживають: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 мати, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 син, проживають не зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2- дружина ОСОБА_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, їх син, проживають з 2010 року.

Відповідно до довідки № 02-15/41 виданої 09.02.2015 року Дмитрушківською сільською радою Уманського району, в будинку № 5 по провулку Республіканському в с.Дмитрушки зареєстрований і проживає ОСОБА_2 і зазначений склад сім»ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_6 ( зареєстрований , але не проживає), ОСОБА_5. В довідці вказано, що за ОСОБА_2 рахується житловий будинок №5 по пров. Республіканському та земельна ділянка в розмірі 0,17 га.

За результатом розгляду заяви головного державного виконавця Уманського районного відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення суду, у зв»язку з тим, що на примусовому виконанні в неї перебуває виконавчий лист № 2-275/2007, який видано 29.05.2007 р. Уманським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 залишку боргу у сумі 472 502,45 грн. на користь ОСОБА_1, судом було винесено ухвалу 03 червня 2014 року відповідно до якої в задоволенні заяви було відмовлено. В ухвалі суду вказано, що в судовому засіданні представник органу опіки і піклування Уманської райдержадміністрації пояснив, що під час розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання щодо надання дозволу на примусову реалізацію житлового будинку №5 по провул. Республіканському в с. Дмитрушки, - було встановлено, що у відповідному будинку проживає боржник ОСОБА_2 , а разом з ним у відповідному житловому будинку зареєстровані і проживають його донька ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2013 року за результатом розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6, служба у справах дітей Уманської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу, розподіл спільного майна подружжя та встановлення режиму користування майном, - позов було задоволено повністю.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття має перелік способів захисту прав та інтересів, який не є вичерпним, оскільки частиною 2 пункту 10 встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право вибору способу захисту належить особі.

Згідно ст. 371 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Статтею 371 ЦК України передбачені підстави припинення права спільної сумісної власності - виділ частки зі спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Тобто, зазначеними правовими нормами визначено спосіб захисту прав кредитора у разі недостатності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, та особливості звернення на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особливістю звернення стягнення на частку в спільній власності є невизначеність часток кожного зі співвласників, що обумовлює необхідність попереднього визначення судом частки, на яку буде звернене стягнення.

Відповідно до ст. 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Згідно з положеннями ст.. 355 ЦК України, майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності ( спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кредитором, який наділений правом звернути стягнення на частку в майні, що є в спільній частковій власності, може бути будь-яка особа, що має право на стягнення з боржника певної суми, у тому числі, інший співвласник спільного майна, на яке звертається стягнення. Волевиявлення кредитора на звернення стягнення на частку в майні, що є в спільній частковій власності, може виражатися в пред'явленні ним: 1) позову про виділ частки боржника зі спільного майна в натурі з подальшим зверненням стягнення на неї; 2) вимоги про продаж боржником своєї части в праві спільної часткової власності, у тому числі іншим співвласника; 3) вимоги або позову про продаж з публічних торгів; 4) вимоги або позову про переведення на кредитора прав та обов'язків співвласників - боржника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Цивільного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог , які були заявлені позивачем до Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ в Черкаській області, то вони не можуть розглядатись в межах даного позову, оскільки відповідачами в позові позивачем зазначені фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а Уманський РВ ДВС Уманського МРУЮ в Черкаській області в позові вказаний в якості третьої особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Уманський районний відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про виділ в натурі частки із спільного майна, будинку з прибудовами та земельної ділянки боржника для звернення стягнення на неї для продажу її на публічних торгах.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко