Справа № 522/1076/14-ц
Провадження № 2-п/376/15
УХВАЛА

22 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про виселення і вселення, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про виселення і вселення, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року, посилаючись на те, що вона не отримувала судову повістку про призначення справи до розгляду, а тому її неявка у судове засідання мала поважні причини. Також зазначив, що у звязку з неналежним сповіщенням, вона була позбавлена можливості подати заперечення проти позову ОСОБА_2В, а саме те, що ОСОБА_3, який помер 27 червня 2010 року, склав нотаріально посвідчений заповіт на належну йому спірну квартиру на ім'я ОСОБА_1, будучи в свідомості та розуміючи значення своїх дій.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, оскільки обставини, викладені в ній є необґрунтованими.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, по час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивачки, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року, тому така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним заповіт від 18 травня 2010 року, складений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 27 червня 2010 року, посвідчений державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим №2-575 від 18 травня 2010 року; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2011 року, видане державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим №7-168; визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що в цілому складається з однієї кімнати, загальною площею 25, 6 кв. м., у тому числі житловою площею 17, 0 кв. м., - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2010 року; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини домоволодіння №4/6 по Другому Вапняному провулку у м. Одесі, що складається в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків з надвірними господарчими спорудами, - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2010 року; вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2; виселено ОСОБА_1 з вказаної квартири.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 01 жовтня 2014 року не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла.

У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачкою, тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела, що вона не зявилась в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довела, що розгляд справи слід було відкласти через її неявку.

Окрім того, під час розгляду справи судом досліджувалось лікарське свідоцтво форми №106/о про смерть ОСОБА_3, видане 28 червня 2010 року відділом судово-медичної експертизи Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, в якому було зазначено, що однією з причин смерті ОСОБА_3 був цироз печінки, який зазвичай розвивається у людей внаслідок зловживання алкоголем.

Вищевикладені обставини підтвердились також показаннями допитаних у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживали у тому ж будинку, що й ОСОБА_3, та засвідчили, що за життя ОСОБА_3 зловживав алкоголем, а вони часто бачили його у стані алкогольного сп'яніння.

Тому, суд дійшов висновку про те, що наявні симптоми психічного розладу, які проявлялись протягом останніх кількох місяців життя ОСОБА_3, перешкоджали адекватному сприйняттю ним навколишньої обстановки та прийняттю серйозних рішень. В такому стані ОСОБА_3 не міг повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому складений ним у такому стані заповіт від 18 травня 2010 року на ім'я ОСОБА_1 не відображав справжньої волі ОСОБА_3 щодо встановлення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків.

Таким чином, стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачкою не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідачка не з'явилась в судове засідання з поважних причин та не надала жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про виселення і вселення, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена