МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/6215/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 28.09.2015 року звернувся позивач ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 17.03.2015 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру №6 по вул. Ген. Петрова, у м. Одесі, яка належала спадкодавцю за життя на праві власності.

Після смерті ОСОБА_4 його спадкоємцями стали: матір позивача ОСОБА_5, та позивач ОСОБА_2

Як спадкоємець, ОСОБА_2, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 Однак держаним нотаріусом Сьомої ОСОБА_3 нотаріальної контори, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про права власності на житло, не зареєстроване.

Окрім того, частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_5 та належала померлому ОСОБА_4, не визначені.

В звязку з чим позивач за уточненими позовними вимогами просить суд, ухвалити рішення яким визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, померлому 17.03.2015 року по 1/3 частці кожному, а також визнати за позивачем право власності на 1/3 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 34.5 кв.м, що належала, ОСОБА_4, померлому 17.03.2015 року в порядку спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6, позовні вимоги підтримала, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради за довіреністю ОСОБА_7, в судове засідання не з'явився однак, надав до суду заяву згідно якої, просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, згідно до свідоцтва про народження, виданного Іллічівським РАЦС м. Одеси від 13.05.1971 року, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_1 реєстраційної служби одеського міського управління юстиції, 17.03.2015 року, вбачається, що ОСОБА_4, помер 17.03.2015 року.

Згідно розпорядження органу приватизації №56275 від 09.03.1995 року, на прохання наймача ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1, була передана у спільну часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що також підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.03.1995 року, виданим Управлінням житлово комунального господарства виконкому ОСОБА_3 міської Ради народних депутатів, та зареєстрованим і записаним у реєстрову книгу за №3-6115.

Згідно до ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Статтею 115 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) встановлено, що кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Враховуючи те, що за життя ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_5 та їх син позивач ОСОБА_2, набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, у встановленому законом порядку, суд задовольняє позовні вимоги та визначає розмір часток в спільній сумісні власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме по 1/3 частині кожному із її співвласників.

Судом встановлено, що згідно довідки КП «БТІ» за вих.№2041/02-04 від 06.05.2015 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1, не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_2, 18.09.2015 року звернувся до Сьомої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за законом після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи №326/2015 до майна ОСОБА_4, померлого 17.03.2015 року.

Спадкоємець ОСОБА_5 подала до Сьомої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори нотаріально посвідчену відмову від належної її частки спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2

Інші спадкоємці, згідно наданої суду спадкової справи у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, який належним чином прийняв спадщину, є його син позивач ОСОБА_2

З досліджених доказів судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державного нотаріуса Сьомої ОСОБА_3 нотаріальної контори від 19.09.2015 року, вбачається, що відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на 1/3 квартири АДРЕСА_1, на ім'я спадкодавця ОСОБА_4, позбавляє ОСОБА_2, можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно.

Визначаючи обсяг спадкової маси після смерті ОСОБА_4, суд вважає, що спадкодавець за життя в установленому законом порядку на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1995 року, набув право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, однак, за життя не зареєстрував свій правовстановлюючий документ в органі реєстрації речових прав, тому суд вважає, що нерухоме майно, яке на підставі вказаного свідоцтва про право власності на житло за життя належало спадкодавцю ОСОБА_4 - є обєктом спадкування.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом, у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, суд задовольняє позов, та визнає за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно 1/3 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 34.5 кв.м. - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 17.03.2015 року.

В зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити розмір часток в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2, по 1/3 частині ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, померлому 17.03.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 17.03.2015 року - на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 34.5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Жуган