Номер провадження 2/522/9930/15
21 грудня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Тарасова А.В.
за участю секретаря судового засідання Острікова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
До Приморського районного суду м. Одеси, 12.10.2015 року звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зазначаючи, що згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 09.09.2015 року № 1029, виданою КП «Житлово-комунальним сервісом «Фонтанський» дільниця № 4, у квартирі АДРЕСА_1 проживають четверо людей, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_3. На даний час відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак починаючи з 2004 року та по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, особистих речей в квартирі не має та з відповідачем жодних стосунків не підтримує. Позивач самостійно утримує належне йому майно, сплачує всі платежі пов'язані з його утриманням.
Оскільки відповідач досі залишається зареєстрованим в даній квартирі, останній створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права розпорядження квартирою.
У звязку з цим позивач звернулась до суду та просить визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Позивач у судове засідання не зявилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримуючи позовні вимоги, крім того зазначивши, що заперечень проти заочного розгляду справи не має.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме: оголошенням у пресі, згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав .
Судом встановлено, що ОСОБА_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується ордером на жиле приміщення № 1821 від 14 грудня 1962 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневого районної ради від 13 грудня 1962 року. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 09.09.2015 року № 1029, виданої КП «Житлово-комунальним сервісом «Фонтанський» дільниця № 4, у квартирі АДРЕСА_1 проживають четверо людей, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_3.
У квартирі АДРЕСА_1 року понад одинадцяти років не проживає та не сплачує за користування наданим житлом ОСОБА_3
Факт не проживання відповідача підтверджується відповідними актами про не проживання, складеними мешканцями будинку від 08.09.2015 року, 09.09.2015 року, завіреними представниками дільниці № 4 КП «Житлово-комунальним сервісом «Фонтанський», які містяться в матеріалах справи, показаннями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, наданими в судовому засіданні 09.12.2015 року, копіями квитанцій по оплаті позивачкою ОСОБА_1 всіх платежів пов'язаних з утриманням житла, а саме, за надання послуг з газопостачання, електроенергії, водопостачання, теплопостачання, а також сплачує платежі щодо утримання будинків і прибудинкових територій.
Крім того, згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 03.09.2015 року, виданою ОСББ «Юрист», вбачається, що відповідач ОСОБА_3 на постійні основі проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2.
Беручи до уваги представлені стороною документи, акти про не проживання, складені мешканцями будинку від 08.09.2015 року, 09.09.2015 року, завірені представниками дільниці № 4 КП «Житлово-комунальним сервісом «Фонтанський», суд вважає доведеним той факт, що відповідач більше одинадцяти років по цей час у квартирі АДРЕСА_1 не проживає.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою цієї квартири, це створює перешкоди для позивача в здійсненні права користування щодо неї.
Враховуючи те, що відповідач на спірній житловій площі не проживає більш як одинадцять років, а також той факт, що судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні, суд дійшов висновку про втрату відповідачем права користування ним, тому питання про збереження цього права користування відповідачем ставитись перед судом не може.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зазначена норма має бути застосована судом до спірних правовідносин, оскільки початок встановленого законом строку не проживання у спірній квартирі, з яким повязується втрата права на житло, а також його закінчення протікали в період дії саме цієї норми закону.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою.
Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, …. остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та визнати відповідача таким, що втратив право користування приміщенням.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. ст. 10. 11. 61, 74, 76, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Тарасов

21 грудня 2015 року