Провадження № 22-ц/783/7287/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року заяву начальника Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_6 задоволено. Розяснено рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном наступним чином: «Зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні приміщеннями, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Таманська, 4/1 в тому числі, приміщенням, де знаходиться доступ до мережі електропостачання».

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_5 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що районний суд повинен був розяснити до якої саме частини приміщення ОСОБА_2 має бути надано доступ шляхом передачі ключів від вхідних дверей. Вважає, що оскаржуваною ухвалою суд фактично змінив резолютивну частину рішення, оскільки суд додатково зобовязав її не чинити перешкоди приміщенням, де знаходиться доступ до мережі електропостачання. Звертає увагу до районним судом не було зясовано того, що на приміщення по вул. Таманській 4/1 у ПАТ «Львівобленерго» відкрито два особові рахунки (один на імя ОСОБА_2, другий ОСОБА_5П.), проте 2007 р. ОСОБА_2 подав заяву в енергопостачальну організацію про припинення електропостачання до цього приміщення і з цього часу таке електропостачання здійснюється по особовому рахунку та обладнанню ОСОБА_5

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року у даній справі і постановити нову ухвалу, в якій розяснити, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2014р в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном слід розуміти наступним чином: «Зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні приміщеннями, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Таманська, 4/1 та виділені йому у власність рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.05.2014 р. по справі № 1304/6518/12».

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Задовольняючи заяву начальника Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_6 про розяснення рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року районний суд розглянув таку заяву без участі ОСОБА_5 Окрім того прийшов до висновку про те, що невиконання ОСОБА_7 рішення Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2015 року має для ОСОБА_2 негативні наслідки, оскільки на даний час у частині приміщення, до якої йому надано доступ немає ні світла, ні опалення.

Однак суд першої інстанції не врахував рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2014 року, яким поділено в натурі майно, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Дане рішення набрало законної сили в силу ст. 319 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено порядок розгляду заяви про розяснення рішення.

У відповідності до ч.3 ст. 221 ЦПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання врегульовано ст. 74 ЦПК України.

Статтею 74 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунокм, що особи, які викликаються, мали достатньо часу, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Згідно ч.1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді у суді першої інстанції перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не зявився, про час і місце судового засідання з дотриманням норм закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведені норми колегія суддів вважає, що оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обовязковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Однак в матеріалах справи відсутні докази про отримання судової повістки ОСОБА_5 про час і місце судового засідання, яке відбулось 08.10.2015 року, чим районний суд порушив вимоги ч.1 ст. 158 ЦПК України, щодо обовязкового повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року постановлена з порушенням норм процесуального права.

Згідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_8