Категорія 24Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Іващука В.А., Колоса С.С.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго " до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 10.11.2015 року ,-

В с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго " звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення з них заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання з березня 2011 року по липень 2015 року ,які надавались в квартиру АДРЕСА_1, де вони мешкають.

Рішенням Вінницького міського суду від 10.11.2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП "Вінницяміськтеплоенерго " 10 758,83 грн. заборгованості за послуги централізованого теплопостачання,5293,37 грн. інфляційних та 648,13 грн. 3% річних ,а також у відшкодування судового збору 243,6 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення ,яким в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що суд не звернув увагу , на те, що позивач безпідставно зарахував сплачені нею кошти в рахунок неіснуючого боргу 2010 року .Крім того, вона зверталась у жовтні 2010 року з вимогою відключення квартири від опалення, у задоволенні якої було відмовлено. Договір про надання послуг вона не укладала

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечуються послугами централізованого опалення та тепло постачання, що надаються КП "Вінницяміськтеплоенерго". Станом на серпень 2015 року по вказаній квартирі рахується заборгованість за надані ним послуги з теплопостачання, що складається з 10 758,83 грн. заборгованості за послуги централізованого теплопостачання,5293,37 грн. інфляційних та 648,13 грн. 3% річних.

Задовольняючи позов ,суд виходив з того, що ,незважаючи на розяснення судом ОСОБА_3 наслідки вчинення чи не вчинення нею процесуальних дій та сприянню в здійсненні її прав, остання належних, допустимих доказів ,що підтверджували б її заперечення проти позову не надала. Щодо відсутності укладеного договору, то суд виходив з того, що відповідачі є фактичними споживачами послуг, права і обовязки позивача і відповідача є кореспондуючими ,а невиконання обовязку по укладенню договору про надання послуг не є підставою для звільнення від сплати їх вартості.

Суд вірно встановив обставини справи, належним чином перевірив їх доказами, вірно застосував норми права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи скарги про неврахування судом невірності обрахувань та зарахування оплати , не заслуговують на увагу ,так як не доведені відповідачами та не знайшли підтвердження у матеріалах справи.

Доводи скарги про безпідставність стягнень за відсутності договору також не заслуговують на увагу.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, відмова від оплати спожитих послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору ,не може братися до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, виходячи з слідуючого.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Такої правової позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13,що відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування в подібних правовідносинах.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо її відмови у відключенні квартири від послуг ,то відповідачкою на час розгляду справи судом першої інстанції, незважаючи на розяснення їй судом наслідків вчинення чи не вчинення нею процесуальних дій та сприянню в здійсненні її прав, належних і допустимих доказів зазначеного, суду не надано. Крім того,з наданого апеляційному суду листа головного управління ЖКГ Вінницької міської ради від 13.10.2010 року вбачається, що така відмова не мала місця ,а ОСОБА_3 було розяснено затверджений рішенням виконавчого комітету міської радим порядок відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду не заслуговують на увагу ,так як не спростовують правильні висновки суду про необхідність застосування цивільно-правової відповідальності за отримані послуги.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 10.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: