Справа № 760/5978/15-ц С
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа: Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, ОСОБА_10 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту про проведення електронних торгів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивачіОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до суду і вказаним позовом та просили суд визнати проведення електронних торгів від 9 жовтня2014 року з реалізації арештованого майна, а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 - недійсними; визнати протокол №6074 від 9 жовтня 2014 року про проведення електронних торгів 9 жовтня 2014 року з реалізації арештованого майна, а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 - недійсним; визнати Акт державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві від 12 листопада 2014 року про проведенні електронні торги із реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 - недійсним.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6. та ОСОБА_15. були співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1, в рівних долях, тобто по 1/6 кожному.

Вироком Солом'янського районного суду міста Києва №1-102/08 від 27 травня 2008 року, ОСОБА_15. визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 189 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності про що видано виконавчого листа №1- 965/08 від 24 листопада 2008 року, а тому відповідно до вироку суду, Акту опису та арешту майна від 22 червня 2009 року, листа КМ БТІКМДА від 25 травня 2009 №20801 та матеріалів виконавчого провадження №493/16, власність 1/6 частини квартири ОСОБА_15. у спільному майні була конфіскована на користь держави.

Позивачі посилались на те, що 15 грудня 2014 року їм стало відомо, що 9 жовтня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з електронних торгів, відповідно до протоколу № 6074 від 9 жовтня 2014 та Акту від 12 листопада 2014 року, було реалізовано конфісковану у ОСОБА_15 1/9 частину квартири АДРЕСА_1.

Реалізація майна проводилась Державним підприємством «Інформаційний центр» через мережу Інтернет відповідно до тимчасового порядку визначеного Наказом Міністерств юстиції від 16 квітня 2014 № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Позивачі вважають, що реалізація 1/6 частини квартири відбулася з порушенням їхніх прав, як співвласників, з порушенням процедури підготовки, проведення та оформлення кінцевих результатів торгів, а також з порушенням строку дії звіту про незалежну оцінку майна.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту про проведення електронних торгів.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_5, який діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі послалась на те, що рішення суду є необґрунтованим та ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно встановлені обставини справи, що мають значення для її вирішення внаслідок неправильного дослідження доказів.

В судове засідання позивачі, представники ДП «Інформаційний центр» МЮ України, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.3 а,с.64-70), представник позивачів надав заяву про розгляд справи за відсутності позивачів (т.3 а.с.48), представники відповідачів та третіх осіб надали письмові заперечення (т.3 а.с.15-19, 22-25, 44-46), у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутності відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві та представник ОСОБА_10 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_15. були співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1, в рівних долях, тобто по 1 / 6 кожному.

Вироком Солом'янського районного суду м .Києва від 27 травня 2008 року, ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні кримінального правопоршунення за ст..189 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. 24 листопада 2008 року по даній справі видано виконавчого листа № 1-965/08.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, проведеного Оціночною компанією «Вега» вбачається, що ринкова вартість 1/6 частини трикімнатної квартири, загальною площею 62,15 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_15., без урахування ПДВ, станом на 13 листопада 2013 року становить 82000 грн. Звіт сторонами виконавчого провадження оскарження не був.

Реалізація спірної частини квартири відбулася відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/6 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Згідно протоколу № 155 проведення електронних торгів вбачається, що перші торги щодо реалізації 1 / 6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 не відбулися, у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція, а тому актом уцінки майна від 26 серпня 2014 року спірне майно було уцінено на 29 %.

9 жовтня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві з електронних торгів, відповідно до протоколу № 6074 від 9 жовтня 2014 року та акту від 12 листопада 2014 року, було реалізовано конфісковану у ОСОБА_15 1 / 6 частину квартири АДРЕСА_1.

Переможцем даних електронних торгів визнаний учасник № 2 - ОСОБА_10 за ціновою пропозицією 58220 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що права позивачів, які не є сторонами чи учасниками виконавчого провадження, не є і учасниками прилюдних торгів та не є власниками 1/6 частини нерухомого майна, яке реалізувалось через прилюдні торги на виконання вироку суду, не є порушеними, а тому підстав для їх поновлення у спосіб зазначений позивачами немає..

Такий висновок ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні або суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-1749цс15).

Судом установлено, що реалізація належної ОСОБА_15 1 / 6 частини квартири АДРЕСА_1 відбулася на виконання застосованої до нього конфіскації майна за вироком суду. Реалізація проводилась відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 «Про проведення експерименту з запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів». Порушення відповідачами порядку підготовки та проведення прилюдних торгів судом не встановлено.

Інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів було розміщено виключно на Веб- сайті СЕТАМ автоматично, що узгоджується з вимогами ч.4 розділу III Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5.

Інформація про проведення електронних торгів була загальнодоступною, позивачі участі в електронних торгах не брали.

Установивши, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна, суд першої інстанції разом з тим дійшов вірного висновку, що внаслідок проведених електронних торгів права позивачів, як співвласників квартири, частка якої належала ОСОБА_15 і була реалізована, а кошти від її реалізації звернуті на користь держави, не порушені.

Доводи апеляційної скарги зводяться до фактичного викладення обставин в обґрунтування позовних вимог, які не є підставами для визнання електронних торгів недійсними з урахуванням відсутності порушення прав і законних інтересів позивачів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_15, як власника 1 / 6 частини квартири, конфіскованої вироком суду, торговельною організацією, яка проводила прилюдні торги, належним чином не було повідомлено про дату, час, місце проведення торгів, колегія вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ці питання не були предметом розгляду судом першої інстанції, позовних вимог ОСОБА_15 заявлено не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: