Справа № 448/423/15 Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 22-ц/783/5424/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: відповідачів ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, представника Гусаківської сільської ради - Гатиляк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА: Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року задоволено позов прокурора Мостиського району Львівської області в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7, треті особи: Гусаківська сільська рада Мостиського району Львівської області, Городоцьке міжрайонне управління ГУ Держсанепідслужби України у Львівській області та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод в користуванні майном. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом часткового знесення та приведення суцільної азбестово-бляшаної огорожі, встановленої між їх господарствами за адресою АДРЕСА_1, до нормативних стандартів висотою не більше ніж 1,5 (півтора) метра.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що причиною поганого освітлення кухні позивачів є здійснені ними незаконні добудови (веранда і комора) до їхнього будинку, а не його огорожа.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Мостиського району в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,372 ЦК).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, прокурор Мостиського району Львівської області звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що сторони у справі проживають у житловому будинку АДРЕСА_1, в окремих його частинах (господарствах) та є суміжними землекористувачами. Згідно договору купівлі-продажу від 12.02.1979 року половина житлового будинку за вказаною адресою належить позивачу ОСОБА_6

Інша частина даного будинку, а саме 41/100, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 від 06.12.2002 року належить на праві власності ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що між вказаними господарствами на межі земельних ділянок відповідачем ОСОБА_2 встановлено азбестово-бляшану огорожу висотою 3,57м, яка чинить перешкоди позивачам (подружжю ОСОБА_6) в користуванні їх частиною житлового будинку у зв'язку із затіненням їхньої житлової кімнати.

Згідно з п.3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992року, поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови. Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм законів «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про планування і забудову територій».

Як встановлено в судовому засіданні, місцеві правила забудови, які б зокрема встановлювали граничні розміри огорожі земельних ділянок, Гусаківською сільською радою не розроблялись та не затверджувались.

Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санітарних норм і правил забезпечення інсоляцією будівель і територій житлової забудови та СНІП ІІ-4-79 "Природне і штучне освітлення" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках.

У таблиці К.1 Додатку К ДБН В.2.5-28-2006 «Природне і штучне освітлення» (на зміну СНІП ІІ-4-79 "Природне і штучне освітлення"), затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2006 р. № 168, чинних з 01.10.2006 року, наведено нормовані показники освітлення основних приміщень громадських, житлових, допоміжних будинків, зокрема, у строфі 63, графі 10 цієї таблиці зазначено, що коефіцієнт природного освітлення при боковому освітленні у житлових кімнатах становить 0,5%.

Згідно припису Мостиської районної санітарно-епідеміологічної станції №1388/05 від 31.10.2012 року ОСОБА_2 встановлено азбестово-бляшану огорожу висотою 357 см, довжиною 830 см, на відстані 102-122 см до новозбудованої цегляної будівлі, з відстанню до вікна житлової кімнати ОСОБА_5 - 173 см, що є порушенням п.3.22 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та зобов'язано відповідача ОСОБА_2 демонтувати зазначену огорожу у строк до 20.11.2012 року. Із матеріалів справи також вбачається, що Гусаківською сільською радою Мостиського району Львівської області неодноразово направлялися листи відповідачу ОСОБА_2 із вимогою привести встановлену ним загорожу до нормативних стандартів 1,2-1,5 м. Однак, письмові вимоги органу місцевого самоврядування та приписи санепідслужби відповідач ОСОБА_2 проігнорував. На час розгляду справи в суді спірна огорожа не демонтована, у відповідність до нормативних вимог не приведена.

Згідно протоколу досліджень освітленості ДУ «Львівський ОЛЦ ДСЕСУ» №13/03К від 12.03.2014 року рівні коефіцієнту природного освітлення у досліджених точках, а саме у приміщенні житлової кімнати позивачів, що розташована з боку наявного паркану висотою 3,5 м з боку сусідського подвір`я, не відповідають нормативним вимогам табл.К1 ДБН В.2.5-28-2006 «Природне і штучне освітлення» і становлять 0,02-0,04 % при допустимому значенні 0,5%.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1 та 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про задоволення позову, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На думку судової колегії, доводи апеляційної скарги у тій частині, що причиною поганого освітлення кухні позивачів є здійснені ними незаконні добудови (веранда і комора) до їхнього будинку, а не його огорожа, є безпідставними, оскільки зібраними по справі доказами встановлено, що причиною недостатньої інсоляції частини житлового будинку, у якій проживають позивачі, є встановлення відповідачами паркану, висота якого перевищує встановлені норми.

Твердження апелянта про те, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає голослівними та неспроможними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: