АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1311/15 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

без участі сторін

розглянула у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 вересня 2015 року у справі за заявою про забезпечення позову та скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07 вересня 2015 року заяву про забезпечення позову (скарги) ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа (дубліката) №607/7887/14-ц, виданого 24.09.2014 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700 грн. сплаченого держмита та 30 грн. витрат на ІТЗ до завершення розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність в.о. начальника Першоговідділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3 та головного державного виконавця цього ж відділу ДВС ОСОБА_4

В апеляційній скарзі Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову (скарги) на дії та бездіяльність посадових осіб Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що cудом першої інстанції не взято до уваги те, що в матеріалах справи наявна заява стягувача ОСОБА_2 про те, що договір повернення боргу ним не підписувався, жодних коштів за виконавчим документом він не одержував, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 29.09.2014 року боржником не виконано, а заява про повернення виконавчого провадження до Першого відділу ДВС ТМУЮ не направлялась.

Крім цього, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає сплаті у зв'язку із фактичним повним виконанням рішення та скасовано заходи забезпечення позову.

Таким чином, апелянт вважає, що проведення подальших виконавчих дій за виконавчим провадженням №46984590 від 26.03.2015 року ніяким чином не порушує права боржника та сприяє виконанню ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (скарги) до завершення розгляду скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що у разі підтвердження в ході розгляду скарги факту погашення боржником суми боргу, не забезпечення цієї скарги може утруднити чи зробити неможливим відновлення порушених прав боржника.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Так, в липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії та бездіяльність в.о. начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3 та головного державного виконавця цього ж відділу ДВС ОСОБА_4

Крім того, 04 вересня 2015 року ОСОБА_1 скаржник у порядку, визначеному ст. 82 Закону України Про виконавче провадження подав суду заяву про забезпечення позову - даної скарги, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа (дубліката) №607/7887/14-ц, виданого 24.09.2014 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700,00 грн. сплаченого держмита та 30,00 грн. витрат на ІТЗ.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову (скарги) ОСОБА_1 посилається на те, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває вищевказане виконавче провадження з виконання виконавчого листа (дубліката) №607/7887/14-ц виданого 24.09.2014 року 03.07.2015 року. Однак, 03.07.2015 року між ним та стягувачем ОСОБА_2 укладено договір про повернення боргу (позики). 07.07.2015 року до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа без виконання у звязку із повним фактичним виконанням вищевказаного рішення суду. Однак, державним виконавцем не вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження, а навпаки продовжують вчинятись виконавчі дії, а саме здійснено опис та арешт майна, передано описане майно на відповідальне зберігання представнику торгівельної організації, призначено оцінку майна. Подальше вчинення органом ДВС виконавчих дій, зважаючи на те, що борг у повному обсязі повернутий стягувачу, на думку скаржника грубо порушує його права, і в разі не зупинення стягнення за виконавчим документом до завершення розгляду скарги по суті, у нього можуть виникнути труднощі із поверненням описаного та вилученого майна в попереднє становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Порядок розгляду справ за скаргою сторони виконавчого провадження на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства визначено у розділі VІІ ЦПК України.

Однак, вищевказаним розділом ЦПК України не передбачено вирішення питання щодо застосування заходів забезпечення скарги.

Проте, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 Постанови №6 від 07.02.2014 року Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз'яснив, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 07 вересня 2015 року про забезпечення позову (скарги) постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального законодавства щодо змісту ухвали є безпідставними, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначені мотиви задоволення заяви про забезпечення позову (скарги) з посиланням на відповідні норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 311, 312, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5