Справа № 310/9531/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила та в якому вказує, що вона знаходилась з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003р. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.01.2014р. шлюб між ними був розірваний. Під час шлюбу, тобто 07.06.2012р. за кошти сімейного бюджету був придбаний транспортний засіб - автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу, під час розгляду справи про поділ майна подружжя зясувалося, що вказаний транспортний засіб був проданий відповідачу ОСОБА_4 без відома та згоди позивачки. Тому в своєму позові вона просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 05.03.2014р., укладений між ОСОБА_3, як продавцем, та ОСОБА_4, як покупцем; поновити право власності за ОСОБА_3 на автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно продав відповідачу ОСОБА_4 автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був придбаний за час перебування у шлюбі з позивачкою. Договір купівлі-продажу був оформлений через ТОВ «Авто-Айленд», офіс якої знаходився на той час біля МРЕО ДАІ в м.Бердянську, представник якої видав довідку-рахунок, після чого була зроблена перереєстрація автомобіля на нового власника. Ця дія була зроблена відповідачем з відома та згоди позивачки, яка була присутня при купівлі-продажу та письмово погодилась на цю угоду. Всі оформлені документи залишилися в офісі ТОВ «Авто-Айленд», на руки була видана лише довідка-рахунок. На час розгляду справи в суді вказаний офіс не працює. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та пояснила, що добросовісно придбала у відповідача ОСОБА_3 автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Оформленням цієї угоди займався її цивільний чоловік ОСОБА_5, подробиць укладання договору купівлі-продажу автомобіля та чи була при цьому присутня позивачка, вона не памятає. Просила в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він є цивільним чоловіком відповідача ОСОБА_4 та особисто займався оформленням купівлі-продажу автомобіля MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був придбаний у ОСОБА_3 та оформлений через ТОВ «Авто-Айленд» та МРЕО ДАІ на відповідача ОСОБА_4 Зазначив, що позивачка ОСОБА_1 була присутня при укладанні вказаного договору, але що вона при цьому робила, чи підписувала якісь документи, не знає. Сам він особисто бачив лише довідку-рахунок.

Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивач ОСОБА_1 знаходилась з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003р. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.01.2014р. шлюб між ними був розірваний. Під час шлюбу, тобто 07.06.2012р., був придбаний транспортний засіб - автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу, тобто 05.03.2014р., вказаний транспортний засіб був проданий відповідачу ОСОБА_4, договір купівлі-продажу був оформлений через ТОВ «Авто-Айленд» та МРЕО ДАІ в м.Бердянську.

Вказані факти підтверджені всіма учасниками судового розгляду справи, тому додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності…

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч.3 ст.65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України.

Статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення ? відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

В даному випадку суд здійснив всі можливі заходи для витребування з ТОВ «Авто-Айленд» документів, на підставі яких був оформлений договір купівлі-продажу спірного автомобіля, в тому числі з притягненням до цього органів міліції, прокуратури та виконавчої служби за місцем знаходження (юридичною адресою) вказаного підприємства, але отримати вказані документи не виявилося можливим, офіс підприємства у м.Бердянську закритий, з відповіді Соломянського РУ ГУМВС України в м.Києві, в приміщенні ТОВ «Авто-Айленд» на момент приїзду працівників міліції жодної особи не було, в телефонній розмові працівник підприємства обіцяв прибути для дачі пояснень, але так і не зявився, встановити фактичне місце розташування підприємства не виявилося можливим.

За таким обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд змушений прийняти рішення на підставі наявних доказів. Будь-яких достовірних доказів того, що позивач ОСОБА_1 знала про укладання спірного договору або давала письмовий дозвіл на продаж автомобіля, придбаного за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_3, до суду надано не було. Доходячи вказаного висновку, суд критично відноситься до пояснень відповідача ОСОБА_3 щодо присутності позивачки під час укладання спірного договору та наявності її письмової згоди на укладання цього договору, оскільки жодного доказу цього відповідач ОСОБА_3 не надав. При цьому, за весь час розгляду справи, а це більше року, знаючи про труднощі в отриманні доказів від головного офісу ТОВ «Авто-Айленд», відповідач ОСОБА_3 до останнього моменту перед винесенням судового рішення не здійснив жодних заходів для того, щоб отримати відповідні докази від представника ТОВ «Авто-Айленд» в м.Бердянську, а також до останнього часу не повідомив суд про наявність та місце знаходження цього представника. На час винесення рішення знайти цього представника не виявилося можливим.

Також суд враховує той факт, що відповідач ОСОБА_4 взагалі не памятає про те, чи була присутня позивачка при укладанні спірного договору, а свідок ОСОБА_5, який є цивільним чоловіком відповідача ОСОБА_4 і тому потенційно заінтересованою особою, хоча і стверджував, що позивачка була присутня, але не зміг пояснити, чи підписувала вона якісь документи і чи здійснювала будь-які дії щодо вказаного договору.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач ОСОБА_3 без згоди своєї колишньої дружини продав вказаний автомобіль, придбаний ними під час шлюбу. При цьому захист порушених прав позивача можливий за правилами реституції в обраний нею спосіб.

У свою чергу друга сторона недійсного правочину не позбавлена можливості предявити відповідний позов про застосування наслідків такого правочину (повернення коштів).

У відповідності до діючого законодавства, відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса; продаж через довідку-рахунок.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Зазначена правова позиція відображена у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015р. по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватного підприємства «МПП «Вибір» про визнання правочину недійсним, повернення майна, набутого за недійсним правочином.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати в розмірі сплаченого нею судового збору при подачі первісного позову в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з обох відповідачів в рівних частках. Розмір недоплаченого судового збору за подачу уточнюючої позовної заяви в сумі 974,40 грн., сплата якого була розстрочена для позивачки, але не був нею сплачений до винесення судового рішення, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частках.

Керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 05.03.2014р., укладений між ОСОБА_3, як продавцем, та ОСОБА_4, як покупцем.

Поновити право власності за ОСОБА_3 на автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 автомобіль MERCEDES BENZ VITO 110D, 1997 року випуску, кузов №VSA2302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом

СуддяОСОБА_10