Номер провадження: 22-ц/785/6457/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Коноваленко Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 15 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

26.01.2015 року, ОСОБА_3звернулась із позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП).

Позов обгрунтовано тим, що 18.05.2014 року на перехресті Люстдорфської дороги і вул. Довгої у м. Одесі сталася ДТП з участю автомобіля Тойота № НОМЕР_1 під керування відповідача ОСОБА_2Е.і автомобіля НОМЕР_2 під керуванням позивачки ОСОБА_3 Відповідно до постанови суду від 10.06.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 На момент ДТП відповідальність ОСОБА_2була застрахована в приватному акціонерному товаристві Страхова група ТАС (далі-СГ ТАС).

Посилаючись на те, що винним у скоєнні ДТП є відповідач ОСОБА_2, СГ ТАС не у повному обсязі і з порушенням строків відшкодувала шкоду, остаточно уточнивши вимоги позивачка просила стягнути з СГ ТАС на відшкодування шкоди 2 293,39 гривень і пеню у сумі 1 935,72 гривень, а з ОСОБА_2 7 136,66 гривень матеріальної і 4 000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2015 року позов задоволено частково: суд стягнув з СГ ТАС 1 935,72 гривень пені, а з ОСОБА_2на відшкодування матеріальної шкоди 7 136,66 гривень і 1 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. З СГ ТАС на користь позивачки стягнуто 645 гривень судових витрат, а з ОСОБА_2 2 710,17 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові до нього, посилаючись на незаконність рішення суду, неправильне визначення розміру матеріальних збитків, необгрунтованість й недоведеність моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу.

СГ ТАС, у встановленому законом порядку, рішення суду, яке стосується СГ ТАС, не оскаржила.

У засіданні колегії суддів: представник ОСОБА_2скаргу підтримала; представник позивачки скаргу не визнав.

Представник СГ ТАС у засідання колегії суддів не з'явився.

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає зміні на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п. п. 3, 4 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивачка, остаточно уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 7 136,66 гривень /різницю між страховим відшкодуванням і фактичним розміром витрат на ремонт автомобіля/ та 4 000 гривень на відшкодування моральної шкоди (а.с.2-4,49-52).

Суд, стягуючи матеріальну і моральну шкоду із ОСОБА_2 виходив з того, що позивачка має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_2

Висновок суду у цій частині відповідає обставинам справи і вимогам закону ст. 1166, 1167, 1194 ЦК України.

Разом з тим, рішення суду у частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 7 136,66 гривень підлягає зміні виходячи із наступного.

Встановлено, що 18.05.2014 року о 15 годині 30 хвилин на перехресті Люстдорфської дороги і вул. Довгої у м. Одесі сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі Тойота № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2Е.і Мазда № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2Е.(а.с.9).

Згідно висновку спеціаліста № 36/14 від 01.07.2014 року, вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю Мазда внаслідок ДТП, яке мало місце 18.05.2014 року станове 28 040,34 гривень (а.с.12-19).

25.09.2014 року представник позивачки подав заяву до СГ ТАС про страхове відшкодуванння з тих підстав, що ОСОБА_2застрахував свою відповідальність на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який був чинний станом на 18.05.2014 року (а.с.22).

СГ «ТАС» визнала вимоги позивачки щодо страхового відшкодування у сумі 24 796,95 гривень 950 гривень /розмір франшизи/ = 23 846,95 гривень (а.с. 53).

Представник позивачки у засіданні колегії суддів підтвердив, що СГ ТАС 23.02.2015 року виплатила позивачці страхове відшкодування у сумі 23 846, 95 гривень і надав з цього приводу лист СГ ТАС від 07.12.2015 року.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/.

Зважаючи на те, що розмір завданої позивачці матеріальної шкоди внаслідок ДТП, за висновком спеціаліста, станове 28 040,34 гривень /а.с.12-19/, страхова компанія визнала вимоги позивачки у сумі 24 796,95 гривень 950 гривень /франшиза, а.с.53/, позивачці не відшкодовано 3 243,95 гривень матеріальної шкоди /28 040,34-24 796,95=3 243,39/ + 950 гривень франшизи, а всього 4 193,39 гривень.

Вимоги позивачки у частині стягнення різниці між страховим відшкодуванням та ремонтом автомобіля у сумі 7 136,66 копійок із посиланням на рахунок-фактуру та квитанції від 10.09.2014 року і 30.09.2014 року не заслуговують на увагу (а.с.22,23).

Відповідно до ст. 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Порядок визначення матеріальної шкоди регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та ФДМУ №142/5/2092 від 24.11.2003 року (далі-Методика).

Так, відповідно до п.п.1.4, 8.5.3 Методики, вона застосовується для визначення вартості відновлювального ремонту, розміру матерального збитку, з врахуванням коефіціента фізичного зносу складників колісного транспортного засобу.

Надані позивачкою рахунок-фактура від 10.09.2014 року і квитанції від 10.09.2014 року на суму 15 000 гривень та від 30.09.2014 року на суму 19 227 гривень про фактичні витрати на ремонт автомобіля, не відповідають порядку визначення матеріальної шкоди і Методиці, а тому не приймаються судом у якості доказів про розмір витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП, що мало місце 18.05.2014 року.

Колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2Е.у скарзі про те, що вимоги про стягнення моральної шкоди і витрат на правову допомогу є необгрунтованими.

Рішення суду у частині стягнення моральної шкоди постановлено із дотримання норм матеріального та процесуального права, і, відповідно до ст. 308 ЦПК України, підлягає залишенню без змін.

Завдана позивачці моральна шкода полягає у тому, що вона певний час не могла використовувати належний їй на праві власності автомобіль, витрачала час на його ремонт, крім того, позивачка зазнала душевних страждань у зв'язку із пошкодженням її майна.

Визначений судом розмір моральної шкоди у сумі 1 000 гривень відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Витрати, пов'язані із наданням позивачці правової допомоги адвокатом також підлягають задоволенню.

Представник позивачки є адвокатом і на підставі договору про надання правової допомоги надавав позивачці правову допомогу у суді першої інстанції.

Розрахунок витрат на правову допомогу і квитанція про прийняття коштів у сумі 3 000 гривень приєднані до матеріалів справи (а.с.47,48).

Оскільки витрати на правову допомогу документально підтверджені, відповідно до ст. ст. 84,88 ЦПК України, вони підлягають стягненню разом з іншими судовими витратами пропорційно до розміру задоволених судом вимог.

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2, а також у частині стягнення із ОСОБА_2 судових витрат не відповідає обставинам справи і вимогам закону, рішення суду у цій частині підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення у новій редакції.

Рішення суду у частині стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.п.1,3, 308, 309 ч.1 п.3, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2015 року у частині стягнення матеріальної шкоди, судових витрат і витрат на правову допомогу із ОСОБА_2 змінити, виклавши у цій частині резолютивну частину рішення у новій редакції:

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 3 243 /три тисячі двісті сорок три/ гривні 39 копійок, 950 /дев'ятсот п'ятдест/ гривень франшизи, судовий збір у сумі 127 /сто двадцять сім/ гривень і витрати на правову допомогу у сумі 1 500 /одна тисяча п'ятсот/ гривень.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2015 року у частині стягнення із ОСОБА_2 моральної шкоди залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5