АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №627/1319/15-ц Головуючий суддя І інстанції Вовк Л.В.
Провадження № 22-ц/790/8987/15 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно кредитного договору № б/н від 06.05.2010 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобовязання , а відповідач порушив зобовязання та станом на 31.07.2015 року заборгував позивачу 9196,62 грн.. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9196,62 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1218,00 грн..

В ході судового засідання було встановлено , що відповідач ОСОБА_4 померла 12.07.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть .

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову, якою передати це питання на новий розгляд до першої інстанції, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми процесуального права. Суд належним чином не зясував коло спадкоємців, які згідно ст. 37 ЦПК України в разі смерті фізичної особи підлягають залученню до участі у справі у якості правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а не смертю боржника, як встановив суд.

Колегія суддів відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянула справу за відсутності належним чином повідомлених осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо померла фізична особа , яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 26.11.2015 року, спадкова справа після ОСОБА_4 не заводилася, заяв про прийняття спадщини чи її відмову до нотаріальної контори не надходили.

Закриваючи провадження з передбачених п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстав, районний суд послався на те, що відповідач ОСОБА_4 померла 12.07.2013 року, а після її смерті ніхто не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Згідно до ст. 1054 ЦК України правовідносини, які виникли між сторонами кредитного договору мають грошовий, а не особистий характер.

Таким чином, цьому суд не взяв до уваги, що відповідно до ст.ст. 608, 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи боржника за зобовязаннями грошового (майнового), а не особистого характеру, які не припинилися внаслідок його смерті, за загальним правилом переходять до спадкоємців, - відбувається заміна боржника у зобовязанні, і на цій підставі ст. 37 ЦПК України передбачає їх залучення судом до участі у справі в якості відповідача.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, то суд повинний був застосувати положення п. 1 ч. 1 ст. 203 ЦПК України про те, що суд в таких випадках зобов'язаний зупинити провадження у справі.

Таким чином, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд помилився у застосуванні вказаних норм цивільного процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про наслідки смерті відповідача-боржника у грошових зобовязання, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України колегія суддів скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинний сприяти позивачу у зясуванні переліку кола спадкоємців, з урахуванням положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, за якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо спадкоємець таким чином фактично прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязків про звернення про видачу йому свідоцтва на спадщину, передбачених ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, - кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 ЦК України.

Як розяснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 (із наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредиторами у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року скасувати.

Справу для продовження розгляду направити до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: