Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2750/15-ц
Провадження № 2/553/1025/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Андрущенко С.А.,

при секретарі Павленко І.В.,

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Громадської організації «Регіональний народний контроль», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій неправомірними, порушення прав споживача, розірвання договору купівлі продажу та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Громадської організації «Регіональний народний контроль», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій ФОП ОСОБА_3 неправомірними у звязку із порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист справ споживачів» щодо зобовязань продавця передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати повну, достовірну та своєчасну інформацію про цю продукцію; розірвання договору купівлі продажу ПВХ конструкцій від 24.09.2014 року № ДЕ-2718, укладеного між мною, ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та зобовязання ОСОБА_3 повернути перераховані ПАТ «Альфа-Банк» на поточний розрахунковий рахунок кредитні кошти в розмірі 15313 грн. 60 коп.; стягнення із ФОП ОСОБА_3 на її користь збитки у розмірі 7679 грн., як внески за кредит; суму у розмірі 70 грн., як послуги за їх перерахування, поштові витрати у розмірі 5, 40 грн. та витрати за проведення експертного будівельного дослідження у розмірі 1 000 грн.; стягнення із ФОП ОСОБА_3 на її користь моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.; стягнення із ФОП ОСОБА_3 на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 650 грн., посилаючись на те, що вона уклала договір купівліпродажу від 24.09.2014 року № DE-2718 із ФОП ОСОБА_3 на придбання балконної рами із 4-х ПВХ конструкцій із двокамерним склопакетом. Загальна вартість виробу склала 15 641 грн.. Для виконання умов договору вона передала ФОП ОСОБА_3 15 641 грн. грошових коштів, шляхом укладення кредитного договору з ПАТ «Альфа-Банк». Заміри конструкції проводились працівниками ФОП ОСОБА_3 При укладенні договору від 24.09.2014 року, заміри конструкції були внесені до креслень, виготовлених до замовлення від 24.09.2014 року №2718. У кресленні значиться площа конструкції у розмірі 11,253 кв.м., при цьому висота вікон балконної рами відповідно складає: 1550; 1550; 1550 та 1550 мм, та ширина: 1780; 1380; 1450; 2650 мм.. 08.10.2014 року ФОП ОСОБА_3 самостійно в односторонньому порядку змінила розміри конструкції у сторону її зменшення. Так, відповідно, карти комплектації (монтажної карти) вікна балконної рами стали мати наступні розміри, а саме: висота вікон, відповідно, 1490; 1490; 1510 та 1510 мм, ширина - 1680; 1450; 1620 та 2450 мм. Зазначені вироби були їй передані 15.11.2014 року, замість терміну встановленого в договорі купівлі - продажу на протязі 25 днів із дня підписання договору. У цей день поставлені конструкції відповідачем не були встановлені. Лише через три дні, а саме: 18.11.2014 року ПВХ конструкції були установлені ФОП ОСОБА_3. Після встановлення балконної рами, нею було виявлено те, що продана ФОП ОСОБА_3 ПВХ конструкція по розмірах не відповідає каркасу вікон на балконі. Вікна конструкції балкону по верху не достають до стелевої залізобетонної плити на 9-10 см, по цій причині утворилась щілина між стелею та конструкцією із просвітом на вулицю. Для того, щоб приховати зазначений недолік товару, ФОП ОСОБА_3 було встановлено металевий карниз, який прикріплено до верху ПВХ вікна. Даний карниз має ширину до 14 см, який прикручений до пластику по верху, а конструкція довжиною 2 м. 42 см. із боку прикручена не до панелі будинку, а до дошки, яка знаходиться між сусідським балконом, якому більше 28 років, що може привести до його обриву, та є небезпечним для життя як членів її сімї так і випадкових перехожих. На її вимогу про надання сертифікату відповідності якісним параметрам на даний товар, їй було відмовлено. Даний товар повинен бути сертифікований та відноситься до першої зони по морозостійкості, тоді як на ПВХ конструкції нанесено, що дані вироби вироблені для 4 зони морозостійкості. При укладанні договору їй про зазначене не було повідомлено, більше того, до договорі купівлі - продажу було внесено посилання на стандарти, які на день його укладання вже не діяли. Крім того, її заяву від 24.12.2014 року про усунення технологічних порушень ФОП ОСОБА_3 відмовилася прийняти, а претензія від 04.02.2015 року надіслана поштою залишилася без відповіді, в звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом.

04 листопада 2015 року позивачка надала доповнення до позовної заяви, в яких просила збільшити позовні вимоги на суму 2 583 грн. за рахунок сплати за банківський кредит який оформлений на неї, а скористалася ним ФОП ОСОБА_3; внести зміни у п. 4 вимог позовної заяви в частині стягнення збитків із ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 10 232 грн., як внески за кредит та 100 грн. суми комісії; змінити ціну позову 39 718 грн. 00 коп. на 50 150 грн..

Крім того, 07 грудня 2015 року позивачка доповнила позовні вимоги та просила стягнути з ФОП ОСОБА_3 пеню в сумі 88 849 грн. 82 коп., оскільки відповідач прострочила виконання зобовязання.

Позивачка в судове засідання не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ФОП ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти позову посилаючись на те, що дійсно між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, з боку ФОП ОСОБА_3 все було виконано, товар доставлений покупцеві згідно карти комплектації, в які саме позивач вказала необхідні розміри 2 камерних пакетів. Акт прийому передачі підтверджує передачу товару, згідно умов договору. ОСОБА_2 особисто в акті прийому-передачі засвідчила, що їй передано товар без дефектів, претензій до якості вона не має. ФОП ОСОБА_3 не здійснює монтаж ПВХ конструкцій, а тому позивачці були рекомендовані люди, які здійснюють даний вид робіт, а тому претензії до відповідачки в частині неякісного монтажу є безпідставними. Також, представник зазначила, що експертний висновок, зроблений щодо монтажу ПВХ конструкцій, а не якості самої ПВХ конструкцій. В останнє судове засідання представник відповідача ФОП ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Громадської організації «Регіональний народний контроль» ОСОБА_5 в судому засіданні пояснила, що 25.12.2014 року до громадської організації «Регіональний народний контроль» звернулася ОСОБА_2, щодо проведення обстеження приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Нікітченка, 4, корп.. 2, кв. 115 та встановлення факту наявності або відсутності виготовлених ПВХ конструкцій: 2-х віконних блоків для 2 лоджій, встановлення фактичних розмірів 2-х віконних прорізів у 2-х лоджіях квартири та належних розмірів для виготовлення ПВХ конструкцій 2-х віконних блоків для 2 лоджій. В ході проведеного обстеження було встановлено, що заміри розмірів лоджій у квартирі, які зроблені та на підставі яких складена карта комплектації від 24.09.2014 року ФОП ОСОБА_3, для замовника ОСОБА_6, є неточними, а тому є розбіжності, що вказують на неякісність зроблених замірів, що призвело до виготовлення неякісної ПВХ конструкції (2 віконних блока для 2-х лоджій) неналежного розміру. Обстежені ПВХ конструкції (2 віконних блока для 2-х лоджій), які були виготовлені та доставлені ФОП ОСОБА_3 споживачу ОСОБА_2 взагалі не відповідають розмірам, вказаним у складеній карті комплектації. Обстежені ПВХ конструкції не можливо використовувати за призначенням, у звязку із великим відхилом від норм ДСТУ В.2.6-79:2009. Обстежені ПВХ конструкції неможливо прикріпити до каркасу лоджії (матеріал каркасу лоджії бетон, старий 28 років) будь-яким безпечним способом, у звязку із тим що виготовлені ПВХ конструкції віконного блоку лівої лоджії на 11,2 см. та віконною блоку правої лоджії на 10,1 см. коротші ніж висота віконних прорізів лоджій, вужче чим ширина віконного прорізів: лівої лоджії на 1,2 см., правої на 4,5 см. Це спричинило утворенню щілин між стелею та конструкцією із просвітом на вулицю. Карниз має ширину до 14 см., який прикручений до пластику по верху, а конструкція довжиною 2 м. 42 см. із боку прикручена не до панелі будинку, а до дошки, яка знаходиться між сусідським: балконом, якому більше 28 років, що може привести до його обриву, що небезпечно для життя інших осіб. По тій причині, що продана ФОП ОСОБА_3 ПВХ конструкція, не відповідає по розмірах замовленій конструкції, при установці, щілини, які утворились, були закриті металевими пластинами, через які проходить холод та промерзає все на балконі. Ці дії зі сторони субєкта господарювання ФОП ОСОБА_3 призвели до неможливості використання за призначенням встановленої ПВХ конструкції. Згідно національного стандарту України «Конструкції будинків і споруд. Блоки віконні та дверні. Загальні технічні умови» ДСТУ Б В.2.6-23:2009 цей стандарт поширюється на блоки віконні і балконні дверні та блоки дверні з деревини, пластмас і металевих сплавів, які призначені для встановлення у будинках і спорудах різного призначення та поверховості. Стандарт є основоположним для комплексу стандартів на конкретні види і конструкції блоків віконних та дверних, а також їх комплектуючі деталі. Вид кліматичного виконання блоків віконних та дверних У1, будь-якої категорії розміщення згідно з ГОСТ 15150. Також, згідно цього стандарту, ПВХ конструкція (балкона рама) повинна сполучатися тільки із стіновим прорізом або стіною. Інші способи з'єднування ПВХ конструкцій із спорудою заборонено. Це може призвести до негативних наслідків, а саме створити загрозу для життя інших осіб при використанні цієї рами. Вона може впасти із поверху будинку. Згідно цього стандарту та інших, забезпечення безпечності покладено на продавця, яких згідно цих наведених вище стандартів ще є і виконавцем монтажних робіт.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є матірю позивачки. Вона повідомила, що додому прийшов чоловік на імя Євгеній та запропонував 18 % знижку на встановлення ПВХ конструкцій на що вони погодилися. Через 30 хвилин прийшов інший чоловік, який зробив заміри та повідомив, що будуть робити ще контрольні заміри. Заміри на її погляд проводилися дивно, вони навіть хотіли відмовитися від замовлення, але їм повідомили, що в такому випадку їм повернуть лише 50 % від вартості замовлення. Після доставки ПВХ конструкцій установка була проведена не одразу, а через деякий час. ПВХ конструкція була виготовлена за невірними розмірами, в звязку з чим її кріплення відбулося з порушеннями існуючих норм, так в деяких місцях різниця розмірів була заповнена будівельною піною, зверху ПВХ конструкція є значно меншою за необхідний розмір, а тому різниця розмірів була компенсована відрізками металу. У звязку з неякісним монтажем вони були змушені сплачувати додатково 500 грн. для усунення недоліків під час монтажу, які були усунуті 24.12.2014 року. Її донька неодноразово зверталася до ФОП ОСОБА_3 як з письмовими так і усними претензіями, щодо якості ПВХ конструкції та її монтажу, але всі звернення було проігноровано, остання обіцяла приїхати особисто та оглянути ПВХ конструкції, але так і не приїхала. Також, свідок зазначила, що згідно умов договору, укладеного між її донькою та ФОП ОСОБА_3 ПВХ конструкції замовлені її донькою є індивідуальним замовленням, проте відповідно до маркування, які містяться на ПВФ конструкції вони виготовлені в 2013 та 2014 році.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він зараз проживає в одній із кімнат де були встановлені ПВХ конструкції, він бачив, як відбувався монтаж ПВХ конструкцій, він сам будівельник архітектор і на його думку монтаж було здійснено неякісно, щілини були зароблені будівельною піною, вгорі кріплення взагалі не має. На даний час в кімнаті проживати не можливо, оскільки із-за неякісного монтажу та виготовлення ПВХ конструкцій меншими за розміром, а ніж потрібно, температура в кімнаті є низькою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 24.09.2014 року ОСОБА_2 уклала договір купівліпродажу № DE-2718 із ФОП ОСОБА_3 на придбання балконної рами із 4-х ПВХ конструкцій із двокамерним склопакетом. Загальна вартість виробу склала 15 641 грн. (а.с. 26).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином.

Згідно із ст. 647 ЦК України договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Як розяснив Верховний Суд України в п. 12 Пленуму «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Продавець, виготівник, виконавець зобов'язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору.

Проте, договір купівлі-продажу №DE-2718 від 24.09.2014р. не містив відомостей, визначених ст.15 Закону про те, які саме ПВХ конструкції виготовляються, їх назву, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, обєм тощо), умови використання.

Для виконання умов договору вона передала ФОП ОСОБА_3 15 641 грн. грошових коштів, шляхом укладення кредитного договору з ПАТ «Альфа-Банк» № 401656587 від 24.09.2014 року. Згідно даного договору Сума платежів за розрахунковий період становить 21 548 грн. 39 коп. (а.с. 29).

Заміри конструкції проводились працівниками ФОП ОСОБА_3. При укладенні договору від 24.09.2014 року, заміри конструкції були внесені до креслень, виготовлених до замовлення від 24.09.2014 року №2718. У кресленні значиться площа конструкції у розмірі 11,253 кв.м., при цьому висота вікон балконної рами відповідно складає: 1550; 1550; 1550 та 1550 мм, та ширина: 1780; 1380; 1450; 2650 мм. (а.с. 27).

08.10.2014 року ФОП ОСОБА_3 самостійно в односторонньому порядку змінила розміри конструкції у сторону її зменшення. Так, відповідно, карти комплектації (монтажної карти) вікна балконної рами стали мати наступні розміри, а саме: висота вікон, відповідно, 1490; 1490; 1510 та 1510 мм, ширина - 1680; 1450; 1620 та 2450 мм. (а.с. 28).

Виготовлені вироби були передані позивачу 15.11.2014 року, що суперечить наданим актам прийому передачі товару, в одному з яких вказано дату укладання договору 22.11.2014 року, а в іншому 18.12.2014 року замість 24.09.2014 року, та суперечить терміну встановленого в договорі купівлі - продажу - на протязі 25 днів із дня підписання договору (а.с. 72, 98).

18.11.2014 року ПВХ конструкції були установлені працівниками ФОП ОСОБА_3, хоча дана послуга не передбачена договором купівліпродажу № DE-2718 від 24.09.2014 року.

Після встановлення балконної рами, позивачкою було виявлено те, що продана ФОП ОСОБА_3 ПВХ конструкція по розмірах не відповідає каркасу вікон на балконі, що змусило її 25.12.2014 року звернутися до Громадської організації «Регіональний народний контроль».

Актом обстеження № 2 від 07.01.2015 року, складеним Громадською організацією «Регіональний народний контроль» Полтавської області, встановлено, що заміри розмірів лоджій у квартирі, які зроблені та на підставі яких складена карта комплектації від 24.09.2014 року ФОП ОСОБА_3, для замовника ОСОБА_6, є неточними, а тому є розбіжності, що вказують на неякісність зроблених замірів, що призвело до виготовлення неякісної ПВХ конструкції (2 віконних блока для 2-х лоджій) неналежного розміру. Обстежені ПВХ конструкції (2 віконних блока для 2-х лоджій), які були виготовлені та доставлені ФОП ОСОБА_3 споживачу ОСОБА_2 взагалі не відповідають розмірам, вказаним у складеній карті комплектації. Обстежені ПВХ конструкції не можливо використовувати за призначенням, у звязку із великим відхилом від норм ДСТУ В.2.6-79:2009. Обстежені ПВХ конструкції неможливо прикріпити до каркасу лоджії (матеріал каркасу лоджії бетон, старий 28 років) будь-яким безпечним способом, у звязку із тим що виготовлені ПВХ конструкції віконного блоку лівої лоджії на 11,2 см. та віконною блоку правої лоджії на 10,1 см. коротші ніж висота віконних прорізів лоджій, вужче чим ширина віконного прорізів: лівої лоджії на 1,2 см., правої на 4,5 см. Це спричинило утворенню щілин між стелею та конструкцією із просвітом на вулицю. Карниз має ширину до 14 см., який прикручений до пластику по верху, а конструкція довжиною 2 м. 42 см. із боку прикручена не до панелі будинку, а до дошки, яка знаходиться між сусідським: балконом, якому більше 28 років, що може привести до його обриву, що небезпечно для життя інших осіб. По тій причині, що продана ФОП ОСОБА_3 ПВХ конструкція, не відповідає по розмірах замовленій конструкції, при установці, щілини, які утворились, були закриті металевими пластинами, через які проходить холод та промерзає все на балконі. Ці дії зі сторони субєкта господарювання ФОП ОСОБА_3 призвели до неможливості використання за призначенням встановленої ПВХ конструкції. Обстежені ПВХ конструкції (2 віконних балкони для 2-х лоджій), які були виготовлені та доставлені ФОП ОСОБА_3 споживачу ОСОБА_2 можливо використовувати тільки для 4 кліматичної зони України. Місто Полтава відноситься до 1 кліматичної зони, згідно Додатку В (обовязковий) карта-схеми температурних зон України ДБН В.2.6-31-2006. Обстежені ПВХ конструкції не можливо використовувати за призначенням, у звязку із невідповідністю нормам ДБН В.2.6-31-2006, оскільки встановлені вищевказані ПВХ конструкції Lider не відповідають цим нормам, які встановлюють вимоги до теплотехнічних показників огороджувальних конструкцій (теплоізоляційної оболонки) будинків і споруд і порядку їх розрахунку з метою забезпечення раціонального використання енергетичних ресурсів на обігрівання, забезпечення нормативних санітарно-гігієнічних параметрів мікроклімату приміщень, довговічності огороджувальних конструкцій під час експлуатації будинків та споруд. Вимоги цих норм є обовязковими для юридичних і фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності та відомчої приналежності (а.с. 6-9, 10-11).

Як вбачається з висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 41 від 02.04.2015 року, складеного судовим експертом ОСОБА_9, на основі проведеного аналізу експерт встановив, що зєднувальні шви та кріплення улаштованих вікон на лоджіях при кімнатах №2 та №3 квартири №115 житлового будинку за адресою: м. Полтава, вул. Нікітченка, 4, корп. 2, - не відповідають вимогам будівельно-технічних норм, а саме: ширина зєднувальних швів більша за максимально допустиму на 2...70 мм; відсутня гідроізоляція та пароізоляція зєднувальних швів; у верхньому зєднувальному шві наявні наскрізні щілини; у якості опорних колодок застосовані бруси з ЛСТК; відстані між кріпильними елементами та кутами блоків більша за допустиму на 300...400 мм; монтажні пластини закріплені до стіни недостатньою кількістю шурупів; віконний блок з правого з фасаду боку закріплений до тимчасового стояка. Указані дефекти знижують надійність, довговічність та унеможливлюють нормальну безпечну експлуатацію конструкцій указаних вікон (а.с. 34-44).

Згідно сертифікату відповідності серії ВГ, зареєстрованого в Реєстрі за № UA1.032.0023262-14, терміном дії з 15.05.2014 року до 14.05.2017 року, він виданий на продукцію, а саме: блоки віконні та двері балконні, блоки дверні внутрішні з полівінілхлоридного профілю системи «ROTTA» (України), «VIKNALAND» (Україна), LIDER (Україна) (а.с. 99). Проте, даний сертифікат не свідчить про якість індивідуальних ПВХ конструкцій виготовлених на замовлення ОСОБА_2.

Також, відповідно до акту обстеження від 19.11.2015 року, складеного Громадською організацією «Регіональний народний контроль» Полтавської області, встановлено, що обстежені ПВХ конструкції (2 віконних блока для 2 -х лоджій) виготовлені, доставлені та встановлені у прорізи лоджій споживачу ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 Вони знаходяться в приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Згідно маркування, яке нанесено на (беспосередньо на виробі) внутрішній стінці профілю ПВХ конструкцій, а саме на стінці (перегородка) профілю, що знаходиться всередині простору, можна прямо встановити що вказані ПВХ конструкції виготовленні 19/08/2013/ о 05 год. 08 хв. 55 сек. класс виробу В, ДСТУ.Б.В. 7- 130 2007 та 16.10.13 о 12 год. 42 хв. 34 сек. 102.10.03 класс виробу В ДСТУ.Б.В. 2.7-130 2007, а договір купівлі-продажу був укладений від 24.09.2014 р.. ДСТУ.Б.В. 7-130 2007, що означає, що профіль ПВХ є трьохкамерний. Згідно змін в ДБН В.2.6.-31:2006 «Теплова ізоляція будівель та споруд» від 01.07.2013 p., мінімально допустиме значення опору теплопередачі огороджувальної конструкції житлових та суспільних споруд для І кліматичної зони (м. Полтава та Полтавська область) повинно бути не менш як 075, м2К/ВТ, для цього необхідно застосовувати мінімальну комбінацію п'ятикамерного профілю глибиною 70 мм із енергозберігаючим склопакетом 40 мм., заповненим аргоном або другим інертним газом. Але при обстеженні ПВХ конструкцій було встановлено, що коефіцієнт опору теплопередачі використаного в даному заказі трьохкамерного ПВХ профілю глибиною 60 мм із однокамерним склопакетом товщиною 24 мм буде складати 0,41 м2 К/ВТ, що відповідає, згідно таблиці 1 ДБН В.2.6.-31:2006 «Теплова ізоляція будівель та споруд» IV кліматичної зони (нижче Ялти). Витяг з ДБН В.2.6.-31:2006 «Теплова ізоляція будівель та спору» таблиця 1 додається. Отже, дані ПВХ конструкції, які замовила та придбала ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3, не можливо використовувати за призначенням на території м. Полтави та Полтавської області (І кліматична зона України) у зв'язку із значним відхилом від норм теплоопіру для вказаної вище території (властивість утримувати тепло дуже низька). При виконанні замовлення ОСОБА_2 на виготовлення ПВХ конструкцій, був застосований трьохкамерний профіль замість належного п'ятикамерного, який необхідно застосовувати на території м. Полтави та Полтавської області, згідно ДБН В.2.6.-31:2006 «Теплова ізоляція будівель та споруд».

16 січня 2015 року ОСОБА_2 направляла на адресу ФОП ОСОБА_3 претензію, в якій вказує про недоліки отриманого товару та просить надати копію сертифікату відповідності товару якісним показникам, яка залишена без належного реагування з боку ФОП ОСОБА_3 (а.с.33).

Відповідно ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Частиною 1 ст. 708 ЦК України визначено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Крім того, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно із ч. ч. 3-4, 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов використання була безпечною для життя, здоровя, а також не завдавала шкоди його майну.

Згідно ч. 3 ст. 700 ЦК України, якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди.

Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу;

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, що якщо позивач на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неналежно виконано умови договору та поставлено виріб, який не може бути використано за призначенням.

Враховуючи вище викладене, вимоги позивача про розірвання договору підлягаю задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальних збитків, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, а саме вартість кредиту в сумі 21 548 грн. 39 коп., витрати по страхуванню при укладенні договору в сумі 4 053 грн. 60 коп., витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 1 000 грн. витрат на правову допомогу в сумі 650 грн..

Також, підлягає задоволенню і вимога щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн., оскільки позивачка перенесла та продовжує переносити моральні страждання в звязку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань та відмовою у наданні товару належної якості.

Позовні вимоги щодо стягнення пені не підлягають задоволенню, оскільки ПВХ конструкції доставлені ФОП ОСОБА_3 неналежної якості, що є підставою для розірвання договору купівлі-продажу.

Не підлягає задоволенню також вимога про зобовязання ОСОБА_3 повернути перераховані ПАТ «Альфа-Банк» на поточний розрахунковий рахунок кредитні кошти в розмірі 15313 грн. 60 коп., оскільки ФОП ОСОБА_3 не є стороною у кредитному договору.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 647, 698, 700, 708, 1167 ЦК України, ст.ст. 6, 8, 12, 15, 17, 22 Закону України «Про захист справ споживачів», -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Громадської організації «Регіональний народний контроль», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій неправомірними, порушення прав споживача, розірвання договору купівлі продажу та відшкодування шкоди задовольнити частково.

Договір купівлі-продажу № DE-2718 від 24.09.2014 року укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 розірвати.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 21 548 грн. 39 коп. вартості кредиту, 4 053 грн. 60 коп. - витрат по страхуванню при укладенні договору купівлі продажу, 1 000 - витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження, 650 грн. - витрат на правову допомогу та 15 000 моральної шкоди, а всього 42 251 грн. 99 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 ПВХ конструкції.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_10