РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11952/15-ц

пр. № 2/759/5189/15

14 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про скасування заборони на відчуження , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у липні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_3. після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з 73/200 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спору№ АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0900 га, розташованої за цією ж адресою.

На початку 2014 р. позивачка звернулась до Дванадцятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_3, при цьому, остання надала належний перелік документів, що підтверджують факт споріднення з померлим та право власності останнього. Проте, постановою державного нотаріуса від 28.05.2014 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з наявністю арешту на спадкове майно, накладеного 29.07.1996 р. державною адміністрацією Ленінградського району м. Києва, на підставі листа № 27-8-21-2192 від 22.07.1996 р.

29.10.2014 р. позивачка звернулась до Святошинської РДА з вимогою про зняття арешту з спадкового майна ОСОБА_3, проте, жодної відповіді позивачка так і не отримала. Таким чином, позивачка, яка є єдиною спадкоємницею майна після смерті рідного брата ОСОБА_3 не моє можливості прийняти спадкове майно, користуватись та розпоряджатись, а тому представник позивачки просить суд скасувати заборону на відчуження приватного будинку АДРЕСА_1

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові заперечення та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 42-43), а тому суд 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином (а.с. 28, 30, 36, 48, 136). Суд вважає можливим розглянути справу за відстуності третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були братом та сестрою, що вбачається з свідоцтв про їх народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого, позивачка після укладення 24.11.1973 р. шлюбу з громадянином ОСОБА_4, змінила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 101, 102).

Встановлено, що 73/200 частини жилого будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_3, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 10, 99).

Також, встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_3 був власником 72/200 від 0,0900 га по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Судом встановлено, що у 2014 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_3, проте, постановою державного нотаріуса Основенко Л.М., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, у зв'язку з наявністю арешту на спадкове майно, накладеного 29.07.1996 р. державною адміністрацією Ленінградського району м. Києва, на підставі листа № 27-8-21-2192 від 22.07.1996 р. (а.с. 6, 12).

При цьому. встановлено, що позивачка ОСОБА_1 29.05.2014 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті її брата ОСОБА_3, а саме: грошові кошти, які знаходяться на рахунках В ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 124).

Встановлено, що представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у 2014 р. звернувся до Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація з заявою про вжиття заходів щодо зняття арешту, проте, листом від 04.12.2014 р. отримав відмову, оскільки вказана Адміністрація є новоутвореною з 31.10.2010 р. та не є правонаступником Державної адміністрації Ленінградського району м. Києва (а.с. 18).

Також, відповідно до листа Державного архіву м. Києва від 26.11.2015 р.. з переглянутих документів фону, лист державної адміністрації Ленінградського району м. Києва № 27-8-21-2192 від 22.07.1996 р. не виявлено (а.с. 137).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 13/100 частин жилого будинку по АДРЕСА_1, де проживає та зареєстрована (а.с. 8, 57).

Судом встановлено, що відповідно до рішення Київради від 07.02.1994 р. № 15 «Про програму розвитку Київського метрополітену» та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 03.11.1998 р. № 2190«Про організацію будівельних майданчиків № 22 та № 24 для будівництва дільниці Святошино-Броварської лінії метрополітену від станції «Святошин» до станції «Новобіличі» заборонено проводити будь-які дії з відчуження з власниками будинків, які попадають в зону будівництва дільниці, в тому числі, АДРЕСА_1 (а.с. 142).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 маючи право на успадкування майна, яке залишилось після смерті її брата ОСОБА_3, а саме: 73/200 частини жилого будинку АДРЕСА_1, своє право не може реалізувати через незалежні від неї обставини.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представник позивачки відповідно до ст. 60 ЦПК України довів в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської Ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про скасування заборони на відчуження - задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження жилого будинку АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, накладену Першою Київською державною Нотаріальною конторою на підставі листа № 27-8-21-2192 від 22.07.1996 р. Держадміністрації Ленінградського району міста Києва.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення

Суддя :