Справа № 415/3977/15-ц
Провадження № 2-о/415/119/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

народних засідателів Мельник В.Д., Коверга Н.С.,

при секретарі Павлова О.В.,

за участю прокурора Литвинюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку з 1990 року з діагнозом «Легка розумова відсталість, дебільність помірного ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю». З дитинства відставав у психічному та фізичному розвитку. За фахом маляр. Змінив безліч місць роботи, тому що з обов'язками не справлявся, був недисциплінованим, алкоголізувався. З 2007 року по 2009 рік відбував покарання у місцях позбавлення волі за квартирну крадіжку. Після повернення не мав засобів до існування, зловживав алкоголем, жебракував, крав, спілкувався з асоціальними особистостями, постійно конфліктував із сусідами. У зв'язку з асоціальною поведінкою, схильністю до злодійства, з 2009 року призначалася примусова амбулаторна психіатрична допомога. У лютому 2010 року у хворого був виявлений туберкульоз легень, направлений на лікування до спеціалізованого відділення Сватівської ОПЛ, у зв'язку з чим був знятий з спостереження в групі АППП. Після виписки з жовтня 2011 року повторно взято під спостереження в групу АППП за рішенням суду. У грудні 2011 року скоїв крадіжку (вкрав велосипед), на прийом не звертається, лікування не отримує, алкоголізується, пропиває пенсію, знаходиться в притонах, пристає до людей в громадських місцях, погрожує ножем. У серпні 2012 року влаштував дебош у виконкомі м. Привілля, погрожував співробітникам, вимагав гроші, оправився в будівлі, у зв'язку з чим був госпіталізований в стаціонар. Після виписки продовжував вести асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, пропиває пенсію, схильний до злодійства, пристає на вулиці до перехожих, тому потребує у продовженні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Останнє стаціонарне лікування в ЛОПЛ з 14.04.2015 року по 11.05.2015 року.

Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом ОСОБА_3, дільничними психіатрами ОСОБА_4, ОСОБА_5, які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, схильність до ухилення від лікування, вчиненню правопорушень, прийшли до висновку, що ОСОБА_2 потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, строком на 6 (шість) місяців.

Представник психіатричного закладу ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодний.

Законний представник ОСОБА_6М в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна.

Хворий ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодний.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2014 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовження надання ОСОБА_2 амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку.

З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку від 02.07.2015 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід ІІІ групи з дитинства. З 1990 року перебуває на обліку з діагнозом «Легка розумова відсталість, дебільність помірного ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю». Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах сімнадцять разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 14.04.2015 року по 11.05.2015 року.

Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_2 потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі легкої розумової відсталості, дебільності помірного ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 235, 279-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати доцільним продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, строком на 6 (шість) місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА

Народні засідателі: В.Д. Мельник

ОСОБА_7