Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Соломяній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи тим, що 26.09.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на порушення відповідачем умов повернення кредиту позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 прострочену заборгованість по договору, яка станом на 13.07.2015 року становить 25 999 грн. 23 коп. та складається із заборгованості: за кредитом 3033 грн. 89 коп., за процентами по користуванню кредитом 13371 грн. 09 коп., за пенею та комісією 7880 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1214 грн. 25 коп. за процентною складовою, а також 259 грн. 99 коп. судового збору.

В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Згідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

В силу вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п 3.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту, відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунок інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установах через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених домовленостями сторін і законодавством України.

Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором ( п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Судом встановлено, що 26.09.2008 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір, шляхом підписання відповідної заяви, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 13.07.2015 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 25 999 грн. 23 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 3033 грн. 89 коп., за процентами по користуванню кредитом 13371 грн. 09 коп., за пенею та комісією 7880 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1214 грн. 25 коп. за процентною складовою.

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ «Акцент-Банк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів змінено тип банку та його найменування, про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ «Акцент-Банк» (а.с.19).

З урахуванням наведених правових норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобовязанням у повному обсягу.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 259 грн. 99 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість в сумі 25 999 (двадцять пять тисяч девятсот девяносто девять) грн. 23 коп., а також 259 (двісті пятдесят девять) грн.99 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2