АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8388/15 Головуючий 1 інст. Овсянніков В.С.
Справа № 619/4139/14-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна».

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 29 вересня 2013 року о 11.00 ОСОБА_3, керуючи автомобілем HYNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на ОСОБА_1, в результаті чого їй було спричинено тілесні ушкодження. В результаті ушкодження здоровя вона понесла витрати на медичну допомогу, придбання медикаментів, обстеження в розмірі 32476,75 грн., а саме по сплаті медикаментів - 4880,75 грн., МРТ лівого колінного суглоба і медичні послуги - 760,00 грн., відповідно до МРТ дослідження для кінцевого лікування (операції) їй необхідно сплатити 26836,00 грн.

Зазначила, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди та спричинення тілесних ушкоджень їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10000,00 грн.

Просила стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» суму майнової шкоди в розмірі 32476,75 грн., а також суму моральної шкоди - 5000,00 грн. та судові витрати, стягнути на її користь з ОСОБА_2 суму моральної шкоди - 5000,00 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 липня 2015 року замінено відповідача ОСОБА_3 відповідачем ОСОБА_2.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» суму шкоди в розмірі 32476,75 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди на її користь. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що не звернення до страхової компанії потерпілого з заявою про сплату страхового відшкодування у встановлений строк не є підставою для відмови у задоволенні позову .

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення шкоди з ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем переходить до спадкоємця у разі присудження відшкодування судом зі спадкодавця за його життя. Оскільки жодного рішення з приводу цього за життя ОСОБА_3 не ухвалювалось, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо стягнення страхового відшкодування з спадкоємця.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення майнової та моральної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не звернулась з заявою до страхової компанії про відшкодування шкоди протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої здоровю ОСОБА_1 завдано шкоди. Із висновку експерта № 305-ОКБ/13 від 03 жовтня 2013 року вбачається, що 29 вересня 2013 року о 11:40 машиною швидкої медичної допомоги її доставлено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» та оглянуто у приймально-діагностичному відділенні, де встановлено діагнози: «забиття мяких тканин правої щічної області та верхньої губи; забиття грудної клітини; забиття лівого колінного та г/ступного суглобів, множинні садна кінцівок; забиття мяких тканин області підборіддя справа»

Із наданої медичної документації вбачається, що у ОСОБА_1 мали місце ушкодження: відкол 11-го зуба верхньої щелепи; садна на кінцівках.

Вищевказані ушкодження могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Садна на кінцівках та відкол 11-го зуба верхньої щелепи, як окремо так і сукупно за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Клінічний діагноз «забиття мяких тканин правої щічної області та верхньої губи, забиття грудної клітини, забиття лівого колінного та г/ступного суглобів, множинні садна кінцівок, забиття мяких тканин області підборіддя справа» встановлено на основі субєктивних факторів та не може бути врахований при оцінці ступеня тяжкості.

Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3, який 11 серпня 2014 року помер.

Його спадкоємицею є його дружина ОСОБА_2

Із полісу № АВ/8818986 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що з 07 березня 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна».

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоровю складає 100000,00 грн.

Пунктом 35.1. статті 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до пункту 35.2. зазначеного Закону до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з заявою до страхової компанії не зверталася.

В суді апеляційної інстанції вона пояснила, що в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди її чоловік у телефонному режимі усно попередив страхову компанію про настання страхового випадку.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на вимоги, що випливають із договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, поширюється загальний строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), що обчислюється із дня закінчення дії договору. Строки, передбачені статтею 33 зазначеного Закону для звернення до страховика, а у випадку, зазначеному в статті 41 цього Закону до МТСБУ, із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, не є строками здійснення потерпілим свого права на отримання страхового відшкодування. Тому у разі відмови страховика від прийняття документів на отримання страхового відшкодування з посиланням на пропущення цих строків потерпілий має право звернутися до суду з метою вирішення спору по суті.

Пунктом 22.1. статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

В пункті 23.1. статті 23 зазначеного Закону вказано, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Пунктом 24.1. статті 24 зазначеного Закону передбачено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Із матеріалів справи вбачається, що обґрунтовані витрати, повязані з придбанням лікарських засобів складають 2121, 92 грн., (а. с. 6-15).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що на стаціонарному лікуванні вона не знаходилась.

Інших доказів на підтвердження обґрунтованих витрат, повязаних з лікуванням ОСОБА_1 та її представник в суді апеляційної інстанції не надав.

Відповідно до ст. 26-1 зазначеного Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,

- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Оскільки страхова виплата складає 2121, 92 грн., 5 відсотків від страхової виплати становить 107,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У звязку з чим рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо стягнення на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» суми майнової шкоди в розмірі 32476,75 грн., а також суми моральної шкоди - 5000,00 грн. підлягає скасуванню з частковим задоволенням позову ОСОБА_1 в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 2121, 92 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди та 107,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії