УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по заповіту та визнання права власності на половину спадкового будинковолодіння,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17 січня 1997 року ОСОБА_5, державним нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори за реєстром № Д-23 ОСОБА_4 на житловий будинок із господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 в частині оформлення спадщини на 2/3 частини спадкового домоволодіння, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за ним право власності на 2/3 частини вказаного домоволодіння, а також поновити строк позовної давності.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батьків, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину по заповіту, видане 17 січня 1997 року та визнати за нею право власності на половину спірного домоволодіння.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Поновлено ОСОБА_3 процесуальний строк для звернення до суду. Визнано частково недійсним (щодо 2/3 частини) свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння в АДРЕСА_1 видане ОСОБА_4 17 січня 1997 року Першою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером Д-23. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини будинковолодіння в АДРЕСА_1 Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що первісним позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовувала свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, разом з цим, судами першої та апеляційної інстанції вірно вказано про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по заповіту та визнання права власності на половину спадкового будинковолодіння.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Колодійчук