Справа № 366/3565/14ц Головуючий у І інстанції Ткаченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/3522/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Березовенко Р.В.,

за участі секретаря Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду посилаючись на те, що у звязку з тяжким фінансовим становищем, яке повязано з бойовими діями на Сході України, а також з тим, що на її утриманні перебувають син та чоловік, яким встановлена третя група інвалідності довічно, вона не має фінансової можливості погасити заборгованість одноразовим платежем.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просила суд першої інстанції розстрочити виконання судового рішення, встановивши, що сума заборгованості стягується рівними щомісячними платежами по 3047 грн. 55коп.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про розстрочення виконання рішення суду задоволено.

Розстрочено виконання рішення Іванківського районного суду Київськї області від 16 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 161 520 грн. заборгованості за договором позики від 28 лютого 2013 року терміном на 4 роки зі сплатою ОСОБА_3 щомісяця 3 047 грн. 55 коп.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що за умовами розірваного достроково договору позики від 28 лютого 2013 року вже була передбачена розстрочка. Зокрема ОСОБА_3 повинна була щомісячно сплачувати по 3200 грн., однак починаючи з червня 2014 року вона припинила здійснювати таку оплату в рахунок погашення заборгованості за договором позики.

При цьому, розстрочуючи виконання рішення суду судом першої інстанції не було враховано наступні умови: відсутність вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове перебування боржника у такому стані; щоб розстрочка не завдала шкоди стягувачу. Суд своєю ухвалою повністю порушив інтереси стягувача.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, встановивши, що у ОСОБА_3 перебуває у скрутному матеріальному становищі та враховуючи положення ст. 373 ЦПК України, дійшов до висновку про задоволення її заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів не може повною мірою погодитися з такими висновкам суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів, що підтверджували неможливість погасити заборгованість за договором позики.

Надані ОСОБА_3 документи щодо становленні її чоловікові та сину третьої групи інвалідності не можна віднести до обставин, що утруднюють виконання рішення суду, оскільки ці обставини не виникли після рішення суду, а існували і на час отримання нею позики у ОСОБА_2 і на час ухвалення судом рішення.

Будь-яких інших доказів, які б доводи неможливість виконання ОСОБА_3 рішення суду матеріали справи не містять.

Також судом першої інстанції не повною мірою досліджено обставини справи та не враховано той факт, що за умовами договору позики від 28 лютого 2013 року ОСОБА_3 повинна була сплачувати щомісячно кошти в розмірі 3200 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Саме тому, що вона не виконувала ці умови і не повертала в оговорені договором строки позику, ОСОБА_2 і звернувся до суду за захистом свого права на повернення ОСОБА_3 отриманих коштів і просив розірвати договір позики і стягнути неповернуті кошти з ОСОБА_3

Розстрочивши виконання рішення суду, суд першої інстанції тим самим фактично повернувся до тих же умов договору позики, а саме щомісячна сплата ОСОБА_3 навіть менше, ніж щомісячно мала сплачувати за договором позики по 3200 грн., а саме по 3 047 грн.,

За таких обставин фактично втрачається сенс рішення суду і право позивача залишається не захищеним.

Враховуючи вищевикладене та наведені норми права, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 318 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року задовольнити.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді