Провадження №2-о/761/293/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту місця проживання спадкодавця, заінтересована особа: завідувач Першої Київської державної нотаріальної контори Головного управління в м.Києві, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015р. ОСОБА_1 (Заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт останнього проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки це необхідно для визначення місця відкриття спадщини.

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, 1931р.н., яка була матір'ю Заявника. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р. ОСОБА_1 було визначено додатковий строк у 3(три) місяці для прийняття спадщини. Для оформлення Свідоцтва про право на спадщину останній звернувся до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори 01.12.2014р., що необхідно визначити останнє місце проживання спадкодавця. При цьому Заявник зазначив, що у зв'язку з тяжкою хворобою його матері (інсульт), за життя, він перевіз її до м.Києва і оселив у квартирі за своїм місцем проживання. Отже останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвами про смерть та про поховання, Довідкою про причини смерті та показами його дружини ОСОБА_3. Також Заявник вказав, що останнє місце реєстрації ОСОБА_2 знаходилось за адресою: АДРЕСА_2. Через тяжку хворобу матері, як вказує Заявник, він не встиг здійснити реєстрацію її фактичного місця проживання саме в м.Києві.

З урахуванням того, що встановлення місця проживання спадкодавця необхідне для визначення місця відкриття спадщини, Заявник просив встановити в судовому порядку факт останнього місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні Заявник заяву підтримав та просив задовольнити.

Від заінтересованої особи: Першої Київської державної нотаріальної контори Головного управління в м.Києві надійшла заява про слухання справи без представника нотаріальної контори.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, повідомила, що вона є дружиною Заявника ОСОБА_1 та проживає разом з ним за вказаною адресою. Пояснила, що у зв'язку з хворобою ОСОБА_2 за декілька місяців, можливо місяці 4, до смерті остання переїхала проживати до них в Київ. Дані події відбулись приблизно з осені 2008р. ОСОБА_2 хворіла, їй надавалась медична допомога, проживала вона разом з ними в м.Києві до смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення Заявника, врахувавши покази свідка, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (актовий запис 1537), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті в м.Києві 21.01.2009р.(а.с.6,23).

Довідкою про причини смерті ОСОБА_2 від 21.01.2009р. підтверджується те, що остання померла від гострого порушення мозкового кровообігу та ін. причини, про які зазначено лікарем Поліклініки Шевченківського району м.Києва (а.с.24).

Поховання померлої здійснено ОСОБА_1 30.01.2009р. на кладовищі за адресою: м.Київ, вул.Байкова,16, що підтверджується Свідоцтвом про поховання (а.с.8, 25).

Заявник є сином померлої ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 26.06.1974р., Свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, згідно якого дружині визначено прізвище «ОСОБА_2», Свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, згідно з яким після розірвання шлюбу їй залишено прізвище «ОСОБА_2»(а.с.2-5).

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р. ОСОБА_1 було визначено додатковий строк у три місяці для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.27-30).

На запит суду Перша Київська державна нотаріальна контора листом від 01.12.2015р. повідомила, що 30.09.2013р. на підставі заяви від імені ОСОБА_1, яка надійшла поштою, було заведено спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вивченням матеріалів спадкової справи було встановлено, що спадкоємцем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та не встановлено місце відкриття спадщини. 16.06.2014р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та не встановленням місця відкриття спадщини та повідомлено про необхідність звернення до суду. Згідно актового запису про смерть №1537 від 21.01.2009р., виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві місце проживання померлої особи: АДРЕСА_2. На вимогу п.2.7 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.1221ЦК України спадкову справу №1011/2013р. щодо майна померлої ОСОБА_2 було надіслано за належністю до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області, про що листом від 04.08.2014р. було повідомлено спадкоємця.

При цьому, як вказується в листі Першої Київської державної нотаріальної контори, 01.12.2014р. до даної нотаріальної контори поштою надійшла не оформлена належним чином заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р., яке не набрало законної сили. Листом від 04.12.2015р. спадкоємцю було роз'яснено про право подачі заяви за місцезнаходженням спадкової справи.

Також нотаріальна контора повідомила суд, що свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 Першою Київською державною нотаріальною конторою не видавалось.

Одночасно повідомлено, що до вказаної контори 24.07.2015р. надійшло рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2015р. про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов'язання вчинити дії по прийняттю заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на вклад в банку, яким позов залишено без задоволення.

Таким чином з наявних у справі доказів встановлено, що спадкова справа №1011/2013 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у Першій Київській нотаріальній конторі відсутня, а надіслана у 2014р. до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області за місцем проживання померлої.

Доказів того, що покійна ОСОБА_2 на час смерті була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, чи тимчасово переміщена в м.Київ, матеріали справи не містять.

З пояснень Заявника та показів свідка ОСОБА_3, наданих у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_2 починаючи з осені 2008р. у зв'язку з хворобливим станом кілька місяців проживала за адресою реєстрації місця проживання її сина, Заявника у справі, ОСОБА_1, якою є: АДРЕСА_1. Докази реєстрації місця постійного чи тимчасового проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутні.

Довідкою про причини смерті ОСОБА_2 від 21.01.2009р., виданою поліклінікою Шевченківського району м.Києва, та Свідоцтвом про смерть останньої від 21.01.2019, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві, підтверджується, що зазначена особа на час смерті фактично проживала в Шевченківському районі м.Києва декілька місяців (за показами свідка можливо 4 місяці).

Жодних доказів щодо наявності у померлої рухомого чи нерухомого майна в м.Києві Заявником не надано.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст.1212 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернуто увагу судів на те, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Разом з тим, ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» чітко визначено, що місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

За ч.1 ст.6 вказаного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації (ч.1 ст.11 Закону).

При цьому виходячи з положень ст.3 вказаного Закону документи, якими може бути підтверджено реєстрацію місця проживання чи місця перебування особи належать: - довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Тобто Законом чітко визначено перелік документів, якими підтверджується місце проживання фізичної особи, і саме вони є доказом того де постійно чи тимчасово проживала фізична особа.

Заявником не надано суду жодного документу, який би підтверджував зареєстроване місце проживання чи місце перебування ОСОБА_2 саме в м.Києві, проте з листа Першої Київської нотаріальної контори вбачається, що таким було: АДРЕСА_2.

Пунктами 1.12-1.14 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012р. за № 282/20595, зокрема визначено: «1.12. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об'єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об'єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів).

За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо.

1.13. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

1.14. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.».

Таким чином, з усього наведеного вище суд приходить до висновку про те, що сама по собі обставина проживання спадкодавця ОСОБА_2 декілька місяців перед смертю та на час смерті за адресою місця реєстрації її сина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, не є підставою для встановлення факту місця відкриття спадщини за вказаною адресою, оскільки наявне зареєстроване місце проживання спадкодавця було за іншою адресою в Донецькій області в м.Словянськ, про що зазначено як в листі Першої Київської нотаріальної контори, наданому на запит суду, так і вказувалось самим Заявником в заяві до суду.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З урахуванням всього наведеного вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 саме за адресою: АДРЕСА_1, задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення ст.ст. 29, 1221ЦК України, еруючись ст.ст. 209, 218, ч.2 ст.222 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту місця проживання спадкодавця, заінтересована особа: завідувач Першої Київської державної нотаріальної контори Головного управління в м.Києві, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: