Справа № 455/1420/15-ц
Провадження № 4-с/455/10/2015
УХВАЛА

25 грудня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Лойзик М.В.,

за секретаря Бобельської Н.М.,

з участю представника скаржника ОСОБА_1,

представника ВДВС Старосамбірського РУЮ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір скаргу представника стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_1 на постанову заступника начальника відділу ДВС Старосамбірського РУЮ від 03.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2015 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду із цією скаргою посилаючись на те, що рішенням Старосамбірського районного суду від 06.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 400383.25 гривні позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 23400 євро, сплачених за купівлю будинку, 45743.25 гривні за будівельні матеріали для ремонту будинку та 2917.10 гривні судових витрат. Після набрання рішенням чинності на вимогу стягувача був виданий виконавчий лист, за яким 19.08.2014 року відкрито виконавче провадження. Проте, 03.12.2015 року заступник начальника ВДВС Старосамбірського РУЮ ОСОБА_2 виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи цю постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки державним виконавцем не вживалися заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», просив визнати оскаржувану постанову незаконною та скасувати.

У судовому засіданні представник стягувача скаргу підтримав та показав, державний виконавець сприяє ухиленню боржника ОСОБА_5 від виконання рішення суду, так як повернув стягувачу без виконання виконавчий лист з бездоказовим твердженням про неможливість стягнення присуджених коштів по причині відсутності боржника в Україні та відсутності у неї майна, на яке може бути звернено стягнення, оскільки влітку 2014 року вона погодила у Дрогобицькому міськрайонному суді звільнення з-під арешту, накладеного для забезпечення позову ОСОБА_4, належної їй квартири АДРЕСА_1, та продала її, а крім того, у її власності перебуває також ? частина житлового будинку № 2 по вулиці Садовій у місті Хирів Старосамбірського району.

Заступник начальника ВДВС Старосамбірського РУЮ ОСОБА_2 проти скарги заперечив посилаючись на те, що для забезпечення виконання рішення про стягнення із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 присуджених сум вживалися всі можливі заходи, включно з ініціюванням заборони її виїзду з України до сплати боргу.

Що стосується наявності у власності боржниці ? частини будинку №2 по вулиці Садовій у місті Хирів, то такий є малоцінним, у звязку з чим особи, які раніше представляли інтереси ОСОБА_4, не проявляли зацікавленості у зверненні на це майно стягнення.

Крім того, поверненням виконавчого листа стягувачеві його права не порушені, оскільки він не втратив можливості повторно подати такий до виконання.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали, долучені до скарги, та матеріали виконавчого провадження суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

19.08.2014 року постановою державного виконавця ВДВС Старосамбірського РУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-538, виданим Старосамбірським районним судом 17.07.2014 року про стягнення із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 23400 євро, сплачених в рахунок купівлі будинку, 45743.25 гривні за будівельні матеріали та 2917.10 гривні судових витрат.

У відповідності зі ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст.51 цього Закону державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника.

Статтею 52 цього закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно

звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

У відповідності із наявними у справі документами у власності боржника ОСОБА_5 перебуває 1/2 частина житлового будинку № 2 по вулиці Садова у місті Хирів, проте державним виконавцем не надано докази вжиття заходів по зверненню стягнення на це майно.

Натомість, 03.12.2015 року заступник начальника ВДВС Старосамбірського РУЮ ОСОБА_2 виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності зі ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними…

Оскільки у боржника є майно, на яке може бути звернено стягнення, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу слід вважати незаконною.

А тому, керуючись ст. 383-387 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження",

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника відділу ДВС Старосамбірського РУЮ від 03.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі пяти днів з часу отримання її копії.

Суддя