Справа №333/1493/15-ц
Пр. № 2/333/1201/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -
У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Запорізької міської ради, вказавши, що 16.07.2014 р помер ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому на підставі Свідоцтва про право власності від 16.05 2007 р. майно, - 1/5 частку квартири АДРЕСА_1. Позивачка прийняла спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом, що проживала зі спадкоємцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, подавши до 6-ї Запорізької міської державної нотконтори відповідну заяву.
Однак, постановою нотаріуса від 07.02.2015 року позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, так як у неї відсутні документи щодо родинних відносин з померлим або заповіт.
Як зясувалося із витребуваної судом спадкової справи, померлим ОСОБА_3 за життя був складений заповіт на користь гр. ОСОБА_2.
Позивач позовні вимоги уточнила, звернувшись до суду з вищезазначеним позовом до належного відповідача ОСОБА_2.
Позивачка просила суд встановити (визнати) факт постійного проживання однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менш як пять років до відкриття спадщини та визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2, що належала гр. ОСОБА_3, в порядку спадкування.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.
Відповідачка ОСОБА_2, місце реєстрації або фактичного проживання якої згідно матеріалів спадкової справи не відоме, була викликана до судового засідання відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі (газета «Запорізька Правда», № 91-92 від 13.08.2015 року), проте, до суду відповідачка не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.
Керуючись ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки.
Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємці за законом чи заповітом, мають право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини за заповітом, право на спадкування за законом одержують визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України особи.
Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, в т.ч. і за заповітом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийнятті спадщини.
Відповідно до ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини іншим спадкоємцем, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншим спадкоємцем.
Судом встановлено:
16.07.2014 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 15.07.2014р. , актовий запис № 4477.
Згідно вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло від 16.05.2007р., 1/5 частина вищевказаної квартири належить позивачці ОСОБА_1, 1/% частина ОСОБА_4.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після померлого 14.07.2014р. ОСОБА_3, належну йому 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 останній заповідав гр. ОСОБА_2.
Проте, згідно матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталась.
Позивачка ОСОБА_1 07.02.2015р. звернулась до нотконтори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3
Постановою Державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 07.02.2015р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні чи шлюбні стосунки між нею та спадкодавцем.
Згідно довідки МКП „Основаніє № 214 від 27.01.2015р., померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.01.1974 р. по день смерті 14.07.2014р.
За цією ж адресою зареєстрована позивачка ОСОБА_1 з 03.10.1977р. (з дня народження).
Як вбачається з пояснень позивачки в судовому засіданні, остання проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3, який перебував у цивільному шлюбі з її бабусею ОСОБА_4 до її смерті, однією сімєю з моменту народження позивачки, також продовжувала проживати однією сімєю з ОСОБА_3 і після смерті бабусі в 2007році, по день смерті ОСОБА_3, позивачка з померлим ОСОБА_3 мали спільний побут, спільний бюджет, позивачка постійно опікувалась ОСОБА_3, як людиною похилого віку, вела господарство, доглядала, водила по лікарнях, готувала, прала, надавала необхідну допомогу. Після смерті ОСОБА_3 здійснила всі необхідні дії з поховання і до цього часу продовжує проживати в квартирі.
Вищезазначене підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є сусідами по квартирі, а також свідок ОСОБА_7, який довгий час працював разом з померлим, товаришував з ним, часто бував у нього вдома, пояснив, що ОСОБА_3 після смерті своєї дружини ОСОБА_4, онукою якої є позивачка, залишився проживати у квартирі удвох з позивачкою, вели спільне господарство, позивачка опікувалась ОСОБА_3 як літньою людиною, який часто хворів та потребував стороньої допомоги.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 за законом та заповітом не має.
Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, спадкоємців за законом померлий ОСОБА_3 не має, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину не прийняла, при цьому позивачка та померлий 14.07.2014р. ОСОБА_3 з 03.10.1977 року, тобто більше пяти років до часу відкриття спадщини, проживали однією сімєю до дня смерті спадкодавця, внаслідок чого, відповідно до ст. 1268 ЦК України, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в четверту чергу за законом, а тому за нею необхідно визнати право власності на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3., яка належала спадкодавцю на праві власності.
Керуючись ст. ст. 1217, 1264, 1268, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_3, померлому 14.07.2014р. в порядку спадкування за законом.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя А.І.Боровікова