АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/533/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/1480/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2015 року

по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» /надалі «Банк»/

до ОСОБА_1,

третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» /надалі «Товариство»/

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

Відповідач звернувся зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 30.06.15, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення з нього 39486,47 доларів США заборгованості по кредиту, 4988,56 доларів США заборгованість по відсотках, 492714,05 грн. пені й щодо вказаних позовних вимог постановити нове рішення, яким у їх задоволенні відмовити.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду, а саме: що заборгованість по відсотках є нижчою та становить 58598,34 дол. США й судом не враховано, що умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту періодичними щомісячними платежами, про що свідчить підписаний сторонами графік, а отже, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк, після спливу якого порука припиняється, обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Також зазначає, що судом не взято до уваги того факту, що з жодними вимогами позивач до відповідача не звертався, а тому порука припиняється по зобовязаннях за період січень 2013 жовтень 2014, й стягнення коштів за цей період є безпідставними.

Рішенням Бережанського районного суду від 30.06.15 позовні вимоги Банку задоволені повністю. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача виниклу станом на 24.04.15 заборгованість за договором кредиту № KU019115 від 28.12.12 в розмірі 1103899,56 доларів США, що станом на 24.04.15 еквівалентно по курсу НБУ грошовій сумі у розмірі 24872030,53 грн., та 492714,05 грн. комісії та пені. Стягнуто із відповідача на користь Банку судові витрати в розмірі 3775,80 грн., з яких: 3654,00 грн. за подання позовної заяви та 121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні представник позивача скаргу не визнав та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з огляду на наступне.

Банк, звернувся із вимогами до відповідача про стягнення з останнього, як поручителя, на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання Товариством умов кредитного договору, у розмірі 1103899,56 доларів США та 492 714,05 грн. комісії та пені.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.12.12 між Банком та Товариством укладено кредитний договір № KU 019115 (по тексту «Кредитний договір»), за умовами якого позивачем надано позичальнику кредит у розмірі 1173798,00 дол. США з кінцевим строком погашення не пізніше 28.12.18.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 28.12.12 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № KU 019115/S-5 (по тексту «Договір поруки»).

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно із Боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідальність передбачає:

- сплату кредитору заборгованості по кредиту (основний борг) в межах 1173798,00 дол. США в строки та на умовах, передбачених у договорі основного зобовязання;

- сплату кредитору заборгованості по процентах, нарахованих на суму основного боргу, комісії та штрафні санкції в строки та на умовах, передбачених у договорі основного зобовязання;

- виконання усіх інших обовязків, передбачених договором основного зобовязання та додатками (додатковими угодами) до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому.

Відповідно до умов п. 12.1.8 Кредитного договору Банк набув право вимагати достроково виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині умови утворення в позичальника простроченої заборгованості за борговими зобов'язаннями.

У відповідності до розрахунку загальної заборгованості сума боргу для дострокового стягнення складає: 1103899,56 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 24872 030,53 грн., із яких 1040312,66 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 23439 350, грн.. - заборгованість по кредиту; 63586,90 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1432680,45 грн. - заборгованість по відсотках; 64528,70 грн. - комісія.

Згідно із п.17.2 Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання Боргових зобов'язань в частині повернення кредиту (Траншу) та/або сплати процентів, комісій, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов'язань Позичальником за кожен календарний день прострочення.

Пеня станом на 24.04.15 становить 428185,35 грн..

Відповідно до п. 2.4.1 Договору поруки, поручитель ОСОБА_1 зобов'язався в повному обсязі виконати зобов'язання позичальника, визначені у п.п. 1.1, 1.2 договору, впродовж 5-ти банківських днів з моменту отримання вимоги кредитора.

Відповідачу направлено повідомлення-вимогу № 09- 2/825 від 19.01.15, однак воно залишене без належного реагування. Погашення заборгованості за Кредитним договором не проведено.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Судова колегія враховує той факт, що відповідач частково не погоджується із оспорюваним рішенням, визнавши суму основного зобовязання.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції щодо стягнення суми основного боргу відповідачем не оскаржувалося, тому в цій частині воно не переглядалося.

У силу Договору поруки та ст. ст. 553, 554 ЦК України у ОСОБА_1 виник обовязок солідарно із боржником відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання позичальником.

Тому суд першої інстанції вірно звернув стягнення на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 10, ч. 1 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскаржуючи рішення суду, відповідач зазначив, що заборгованість по відсотках є нижчою та становить 58598,34 дол. США, а не 63586,90 дол. США, як розрахував позивач.

У підтвердження своїх доводів останнім не надано жодного належного доказу.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому вимоги відповідача щодо скасування рішення суду в частині зменшення стягнення по відсотках є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Щодо доводів ОСОБА_1 про припинення поруки по кожному простроченому платежу, то вони не узгоджуються із положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України й з цих підстав рішення не може бути скасоване.

При цьому, судова колегія враховувала, що договір поруки на даний час є чинним, вимоги про визнання поруки припиненою відповідачем не ставилися, а тому скарга в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене, апеляційна інстанція вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав, для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2