Провадження № 2/161/3384/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцького МВ УМВС України у Волинській області про спростування недостовірної інформації

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що ним були оскаржені неправомірні дії працівників міліції. В результаті цього Луцьким МВ УМВС України у Волинській області було складено висновок службового розслідування від 15.07.2012 року. Як виявилося пізніше, відомості, викладені у вказаному висновку не відповідають дійсності. Так, у першому абзаці висновку йдеться про те, що дільничний інспектор міліції ОСОБА_2 13.04.2012 року прийняв письмову заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. Наведене не відповідає дійсності. Далі у висновку йде мова про неіснуючу заяву, яка нібито не була вчасно зареєстрована. У висновку також зазначається, що ОСОБА_2 14.04.2012 року виходив по вказаній у заяві адресі, проте ця подія насправді не мала місця. Вважає, що вказана у висновку інформація не відповідає дійсності. Посилаючись на ст.ст. 47, 48 закону України «Про інформацію», ст.ст. 277, 1286 ЦК України просить суд зобовязати відповідача спростувати недостовірну інформацію у такий спосіб, у який вона була поширена, судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за вказівкою начальника Луцького МВ УМВС України у Волинській області полковника міліції ОСОБА_4, заступником начальника ВДІМ Луцького МВ майором міліції ОСОБА_5 на підставі наказу МВС України № 552-91 року було проведено службове розслідування, про що 15.07.2012 року складено відповідний акт (а.с. 28).

З вказаного висновку слідує, що ДІМ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 13.04.2012 року прийняв письмову заяву від громадянина ОСОБА_3 про вчинення щодо нього злочину, а саме, що 13.03.2012 року під час того, як він перебував у квартирі АДРЕСА_1 невстановлена особа викрала його мобільний телефон. Після отримання вказаної заяви ОСОБА_6 всупереч вимогам п. 3 ст. 10 Закону України «Про міліцію», п. 2.3, 3.1, 3.17, 4. 1 Інструкції про порядок прийняття, реєстрації та розгляду в органах та підрозділах внутрішніх справ України заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються», дану заяву в чергову частину Луцького МВ УМВС України у Волинській області не передав і начальнику органу про неї не доповів, а приховавши від реєстрації неправомірно, всупереч встановленому КПК України та Закону України «Про міліцію» порядку самовільно розпочав проводити по вказаній заяві перевірочні дії. Так. На наступний день, 14.04.2012 року ОСОБА_2 вийшов за адресою, яку ОСОБА_3 вказав як місце вчинення стосовно нього злочину, а саме: м. Луцьк, вул. Московська, 50-В/2, де проживає громадянин ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Як вбачається із матеріалів справи позивач заявив позов не до юридичної особи УМВС України у Волинській області, а до його відокремленого підрозділу, який не має статусу юридичної особи.

Клопотання про заміну неналежного відповідача, або про залучення УМВС України у Волинській області у якості співвідповідача, відповідно до ст.33 ЦПК України, позивачем не заявлялося.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки позов заявлений до установи, яка не може бути відповідачем у цивільному процесі.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 257, 270, 275, 277, 297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луцького МВ УМВС України у Волинській області про спростування недостовірної інформації

відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7