Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1875/15-ц
Провадження № 2/376/995/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Сквирський районний суд Київської област у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Шумак Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що 03.05.1993 року в м. Сквира Київської області померла ОСОБА_8 (надалі спадкодавець).За життя спадкодавець заповіт не склала.

Спадкоємцями першої черги за законом стали її діти:

ОСОБА_3 -донька;

ОСОБА_4 -донька;

ОСОБА_9 Іванович-син.

Спадкове майно складається з житлового будинку №22 по вул. Фрунзе в м.Сквира Київської області з відповідними господарськими будівлями і спорудами.

Спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 р.) прийняла ОСОБА_3, що підтверджується оригіналами лравовстановлюючих документів на спадковий житловийбудинок, а саме свідоцтвом про право на спадщину за законом , виданим 07.02.1984 року Білоцерківською державною нотаріальною конторою на ім»я ОСОБА_8 на ? частину житлового будинку №22 по вул. Фрунзе в м. Сквира Київської області, свідоцтвом про право власності виданим Білоцерківською державною нотаріальною конторою 07.02.1984 року на імя ОСОБА_8 на ? частину житлового будинку №22 по вул. Фрунзе в м.С квира, які знаходяться у неї.

08.11.2005 року ОСОБА_9 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцями за законом першої черги стали:

ОСОБА_5 Степанівна-дружина;

ОСОБА_6 Миколайович-син;

ОСОБА_7 Миколаївна-донька.

ОСОБА_2 ,донька ОСОБА_3 ,в 1995 року відкрито заволоділа вищевказаним спадковим будинком, документами на нього і продовжує відкрито ,безперервно володіти ним протягом 20 років.

Таким чином у позивача є правові підстави набути право власності на житловий будинок за набувальною давністю відповідно до вимог ст. 344 ЦК Украї/ни.

Представник позивача ОСОБА_1 просить суд визнати за позивачем, ОСОБА_2, право власності за набувальною давністю на будинок №22 з господарськими будівлями і спорудами по вул.Фрунзе в м.Сквира Київської області.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не зявились, останній звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у відсутність позивачки та її представника, позов підтримують (а.с. 55 ).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду електронне повідомлення № 14, в якому вказала, що позов ОСОБА_2 визнає повністю, просить справу слухати без її участі (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду електронне повідомлення № 74, в якому вказала, що позов ОСОБА_2 визнає повністю, просить справу слухати без її участі (а.с.52).

Відповідач ОСОБА_5С.у судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій вказала, що позов ОСОБА_2 визнає повністю, просить справу слухати без її участі та підтверджує, що позивачка безперешкодно, відкрито володіє будинком № 22 у м. Сквира більше 10 років, будь яких претензій вона до позивачки не має (а.с.56).

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду електронне повідомлення № 4, в якому вказав, що позов ОСОБА_2 визнає повністю, просить справу слухати без його участі (а.с.51).

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не зявилась, надіслала до канцелярії суду телеграму, в якій вказала, що позов ОСОБА_2 визнає повністю, просить справу слухати без її участі (а.с.54).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з 1995 року позивачка ОСОБА_2 проживає у житловому будинку за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Фрунзе, 22, що не заперечується та визнається учасниками процесу своїми заявами.

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що власником вищевказаного будинку була ОСОБА_8 (а.с.32-34), що також підтверджується копіє Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.35,36) та довідкою КП Київської обласної «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1150 від 23.07.2015 року (а.с.37). У травні 1993 року власниця будинку померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22).

Спадкоємцями житлового будинку є відповідачі по справі, що підтверджено матеріалами справи та які не бажають приймати спадщину.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивачки при вселенні в житловий будинок №22 по вул. Фрунзе в м. Сквира Київської області була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,60,197,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, право власності за набувальною давністю на будинок №22 з господарськими будівлями і спорудами по вул. Фрунзе в м.Сквира Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_10