Справа № 500/6200/15-ц
Провадження № 2/500/2969/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просив визначити йому додатковий строк протягом трьох місяців для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 03.10.2014 року, мотивуючи тим, що 03.10.2014 року помер його батько ОСОБА_5. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого він заповів автомобіль марки «ВАЗ -2103» ОСОБА_1, а все інше майно він заповів в рівних частках ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, та не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як пояснив позивач строк для прийняття спадщини ним був пропущений, у звязку із тим, що він був юридично необізнаний відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник Ізмаїльської міської ради Одеської області заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки причини пропуску строку, які були зазначені позивачем не є поважними.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 388332 від 04.10.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 03.10.2014 року.

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_4, а саме 03.10.2014 року, саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 15.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1117, ОСОБА_5 заповів належний йому на праві приватної власності на підставі технічного паспорта АЦ № 160089, виданого Ізмаїльським МРЕВ ДАІ Одеської області 15.10.1985 року, автомобіль марки «ВАЗ -2103», 1975 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований Ізмаїльським МРЕВ ДАІ Одеської області 16.10.1987 року ОСОБА_1, а все інше його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

Згідно до ч.1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Як було встановлено судом, після померлого 03.10.2014 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41714360 від 06.10.2015 року.

Приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8, позивачу було повідомлено про неможливість заведення спадкової справи після смерті 03.10.2014 року ОСОБА_4, останнє місце проживання якого було: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. П.Морозова, 13, згідно з записами в будинковій книзі від 27.12.1991 року, інших зареєстрованих за цією адресою немає, у звязку із тим, що у встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернувся з заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

У пункті 2 роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Враховуючи, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що він був юридично необізнаний про строки прийняття спадщини - не є обєктивними, не переробними, істотними труднощами, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1258, 1262, 1270,1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька ОСОБА_4, протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9