АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7167/15 Справа № 207/433/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.»

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

04 лютого 2015 року до районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Метизний завод ОСОБА_2. У.А. про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Метизний завод ОСОБА_2. У.А. на користь ОСОБА_3 7.922 гривні 92 копійки заборгованості по заробітній платі.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Метизний завод ОСОБА_2. У.А. на користь ОСОБА_3 21.538 гривень 82 копійки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Метизний завод ОСОБА_2. У.А. на користь ОСОБА_3 2.000 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Метизний завод ОСОБА_2. У.А. на користь ОСОБА_3 243 гривні 60 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.» просить скасувати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року та закрити провадження.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів».

Згідно зі ст. 116 КЗпП України: "При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум."

Відповідно до ст.117 КЗпП України: "В разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу звільненому працівнику належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку."

Судом першої інстанції встановлено, що з позивачем при звільненні не був проведений повний розрахунок: не була виплачена заробітна плата у сумі 7.922 гривень 92 копійок ,що підтверджується наданою відповідачем суду довідкою про заборгованість по заробітній платі

Як вбачається з матеріалів справи, заробіток позивача перед звільненням у лютому і березні 2014 року відповідно склав 2.109 гривень 95 копійок та 2.268 гривень 46 копійок, а всього - 4.378 гривень 46 копійок, а тому середньомісячний заробіток складає 2.189 гривень 23 копійки.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає на день звернення до суду з позовом за 10 місяців: з 01 квітня 2014 року по 01 лютого 2015 року 21.538 гривень 82 копійки /2.189 гривень 19 копійок х 9міс. = 19.702 гривні 71 копійку + 1.836 гривень 12 копійок зарплати за січень 2015 року = 21.538 гривень 82 копійки.

Судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі 7922 гривні 92 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 21538 гривень 82 копійки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачу у звязку з не проведенням розрахунку при звільненні була спричинена і моральна шкода відповідно до ст.237-1 КЗпП України: відповідачем грубо порушене чинне законодавство стосовно виплати заробітної плати, що привело до моральних страждань позивача та втрати нормальних життєвих звязків, а тому правомірно стягнув на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Приведені в апеляційній скарзі доводи представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.» про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ОСОБА_2А.» відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5