Яготинський районний суд Київської області
ун. №382/2422/15-ц
пр. № 2/382/900/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря Нікішина П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Зазначав, що він є власником жилого будинку №46 по вул. Футбольній у м. Яготині Київської області (колишній номер 38).

З 29 березня 1988 року у вказаному жилому будинку зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, його дружини.

У 2010 році шлюб між ними розірвано.

Посилаючись на те, що з 2010 року ОСОБА_2 за власним бажанням без поважних причин виїхала на інше постійне місце проживання, комунальні послуги не оплачує, у користуванні жилим приміщенням ОСОБА_2 жодних перешкод не чиниться, жодної домовленості щодо користування жилим приміщенням між ним та ОСОБА_2 не існує, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у жилому будинку № 46 по вул. Футбольній в м. Яготині Київської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що у 1986 року між ним і ОСОБА_2 було укладено шлюб. У 1987 році придбано жилий будинок №38 по вул. Футбольній у м. Яготині, нині це будинок №46, у 2010 році шлюб між ним і ОСОБА_2 було розірвано, він не бажає оплачувати комунальні послуги за належну ОСОБА_2 частину.

ОСОБА_2 у судовому засіданні просила суд ухвалити законне рішення, пояснила, що разом із ОСОБА_1 вона проживати не може, оскільки у них неприязні стосунки. Вона проживає у с. Сотниківка, це її батьківська хата, однак спадщина не оформлена, у звязку з відсутністю коштів та наявністю спору. Спірне жиле приміщення є спільною сумісною власністю подружжя.

Суд, заслухавши доводи позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1986 року.

03 жовтня 1987 року на ім`я ОСОБА_1 придбано житловий будинок №38 по вул. Футбольній у м. Яготині Київської області. Нині житловий будинок №46 по вул. Футбольній у м. Яготині, що не оспорюється сторонами по справі.

З 29 березня 1988 року у вказаному жилому приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_2

У 2010 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після цього, через неприязні стосунки, ОСОБА_2 стала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, що не оспорюється сторонами по справі, підтверджується показами свідків та актом обстеження.

Разом із тим, звертаючись до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у жилому будинку №46 по вул. Футбольній у м. Яготині, ОСОБА_1 як на правову підставу своїх вимог посилається на ст. 405 ЦК України, вимоги якої передбачають, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року.

Однак відповідно до ст. 22 КпШС України, чинного на час придбання спірного жилого приміщення, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Таким чином як законодавство, чинне на час набуття ОСОБА_1 права власності на спірне жиле приміщення, так і чинне станом на сьогодні законодавство презюмує виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, а відтак відсутність власника за місцезнаходженням належного йому жилого приміщення не є достатньою правовою підставою для позбавлення його права користування жилим приміщенням.

Та обставина, що спірне жиле приміщення є спільною сумнісною власністю подружжя не заперечується сторонами. Суд також приймає до уваги ту обставину, що між сторонами по справі склались неприязні відносини і що, у зв`язку із цим, відповідачка проживає в с. Сотниківка у жилому приміщенні, яке їй не належить.

Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що його права порушуються тим, що він несе витрати за належну ОСОБА_2 частку, то, на думку суду, такі його права підлягають захисту в інший спосіб, зокрема, стягнення компенсації понесених витрат у відповідній частині.

Ураховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 16, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_3