Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4435/15-ц
Провадження № 2/553/1751/2015
У Х В А Л А

Іменем України

28.12.2015м. Полтава

cуддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав, як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав, як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

З наданих позивачами документів вбачається, що як випливає зі змісту позовної заяви позивачами не зазначено, яке саме право позивачів було порушено відповідачем ПАТ «Тепловозоремонтний завод».

При цьому, посилаючись на вимоги ст. 16 ЦК України щодо способів захисту цивільних прав та інтересів, позивачами не обґрунтовано яким чином може бути визнано за ними право на їх проживання в подальшому, тобто в майбутньому, без зазначення та обґрунтування їх порушеного права на час звернення до суду з даним позовом.

Крім того, частиною 2 ст. 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання на будівлю, а саме гуртожиток, поширення дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Дані обставини вказують про неконкретність викладу обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги.

Поряд з цим, на підтвердження своїх позовних вимог позивачами надані суперечливі докази.

Так, співпозивачем ОСОБА_10 не надано документу щодо підтвердження факту проживання у гуртожитку, а натомість надано копію рішення суду про її виселення.

Співпозивачем ОСОБА_2 , ОСОБА_5 також не надано суду документів на підтвердження факту їх правомірності проживання в гуртожитку, що також вказує про суперечливість та невідповідність змісту позовної заяви позовним вимогам.

Дана суперечливість вбачається і щодо вимог ОСОБА_2, так як зі змісту позовної заяви випливає, що відповідачем на даний час здійснено виселення ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

В свою чергу, зі змісту позову вбачається, що лише співпозивачу ОСОБА_7 було запропоновано відповідачем укласти договір найму, наявності даного факту щодо інших співпозивачів зміст позовної заяви та відповідно матеріали, подані до неї, не містять.

З урахуванням даних обставин вбачається, що права і обовязки кількох позивачів (співпозивачів по даній заяві) виникли з різних підстав, в звязку з чим предметом спору по даній справі є окремі, тобто індивідуальні права кожного з позивачів, які не є однорідними за змістом, що в свою чергу вказує про недопустимість участі у справі даних кількох позивачів.

Дані висновки суду щодо індивідуальності позовних вимог підтверджуються також поданням від ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 і заяви про відстрочення сплати ними судового збору.

Також, звертаючись з даним позовом позивачами взагалі не зазначено обставин щодо кількості осіб, проживаючих у кожній кімнаті гуртожитку та не надано відповідних документів на підтвердження даних обставин.

Крім того, позивачами ніяким чином не зазначено осіб, які зазначалися в ордерах, як членів родини, не зазначено їх процесуального статусу та не надано копії позовних заява в їх кількості.

Таким чином, на підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити дану позовну заяву без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що суд повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вимог закону щодо залишення без руху позовної заяви, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав, як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», неможливо прийняти до розгляду без усунення недоліків, а тому її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк 5 днів для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський районний сектор ДМС України в Полтавській області про визнання прав, як мешканців гуртожитку, на яких поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» - залишити без руху та надати позивачам строк 5 днів для усунення недоліків з дня отримання заявником ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду м. Полтави Н.І.Крючко