У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 2 грудня 2005 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4 000 грн зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення виконання зобов'язання заборгованість позичальника за кредитним договором станом на 30 квітня 2014 року становить 30 832 грн 83 коп. Посилаючись на наведене, просило задовольнити позов.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Шуліка А.В., яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову про стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 обов'язку по поверненню кредиту, який був наданий останній 2 грудня 2005 року у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, суди виходили з того, що строк повернення коштів визначався строком дії кредитної картки.

Оскільки після закінчення строку дії кредитної картки до звернення в суд з позовом у травні 2014 року позовна давність спливла, відповідач просив про застосування спливу позовної давності, доказів її переривання не подано, причин поважності пропуску не наведено, то таке стало підставою для відмови у позові.

Доказів про те, що строк дії кредитної картки закінчився в межах загального трирічного строку позовної давності до звернення до суду з позовом або перебіг позовної давності переривався позивачем не подано і на такі обставини під час розгляду справи останній не посилався.

Посилання в касаційній скарзі на те, що правовідносини між сторонами тривають, оскільки відповідачем не було подано заяву про їх припинення, підлягають відхиленню.

Згідно долучених до справи Правил користування платіжною карткою, які затверджені ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, строк дії картки вказаний на її лицьовій стороні і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного на ній місяця. Після закінчення строку дії відповідна картка може бути продовжена на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії (п. 3.1 Правил).

Отже, автоматичне продовження строку дії картки вказаними Правилами не передбачено, припинення її дії у зв'язку із закінченням вказаного на ній строку не ставиться в залежність від подання її володільцем заяви про це.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних рішеннях висновків, тому підстави для їх скасування і задоволення касаційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова