Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/8316/15-ц
провадження 2/369/3510/15
16.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У серпні 2015 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 31 липня 2007 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір про надання кредиту у сумі 212 783,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00%, строком до 31 липня 2018 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 438 503,50 грн., яка складається з боргу за кредитом 106 666,86 грн., заборгованість по процентах 71 620,14 грн., пені за прострочення погашення кредиту та відсотків 260 216,50 грн.
Вказали, що між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором.
Просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 438 503,50 грн.; судові витрати стягнути з відповідачів.
За заявою позивача ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року позовні вимоги в частині поручителя ОСОБА_3 залишені без розгляду.
Остаточно позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 438 503,50 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справу не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
У п.1.1, 1.2, 2.1 договору визначено, що кредитор надає кредит в розмірі 212 783,90 грн. на строк користування до 31 липня 2018 року, зі сплатою відсотків у розмірі 16,000% річних, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, встановлені даним договором і виконати свої обовязки за договором у повному обсязі.
16 лютого 2009 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 укладеного додаткову угоду №01 до кредитного договору. Даним договором сторони погодили зміну адреси.
05 травня 2009 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 укладеного додаткову угоду № 96-05/13/724 до кредитного договору. Даним договором сторони врегулювали наявну заборгованість та наступні платежі.
За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
За умовами кредитного договору, п.3,5 ОСОБА_2 мала вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором порядку та строки.
У п.10 кредитного договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.
У п.6.5 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.
З поданого суду розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 з вересня 2013року не виконує взяті на себе зобовязання, тобто порушила вимоги договору щодо сплати кредиту та відсотків за його користування. 15 травня 2015 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» направив письмову вимогу про дострокове погашення боргу.
За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення.
Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
З поданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за кредитним договором становить 178 287,00 грн., яка складається з боргу за кредитом 106 666,86 грн., заборгованість по процентах 71 620,14 грн.
Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.
За ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За правилом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З матеріалів справи встановлено, що загальна сума пені в розмірі 260 216,50 грн. нарахована позивачем за період з 16 липня 2012 року по 15 липня 2015 року.
Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.
При визначенні розмірі неустойки суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.
Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобовязань).
За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи основний розмір заборгованості, матеріали справи, відсутність негативних наслідків, дослідивши подані суду докази, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 100 000 грн..
Таким чином, з відповідачів солідарно слід стягнути суму заборгованості в розмірі 278 287,00 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №427928 від 17 липня 2015 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню відповідно до задоволеної частини в розмірі 2 782,87 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 652 ЦК України, Законом України «Про заставу», ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» - задоволити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич