Провадження № 2/752/6843/15
У Х В А Л А

24.11.2015 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Сальникова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

23.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 Одночасно подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до вимог ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є звернення до суду особи з заявою про забезпечення позову, яка повинна бути подана з додержанням вимог, передбачених ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідженню та доведенню перед судом їх переконливості. Ці загальні правила процедури стосуються всіх стадій руху судової справи.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвалою судді від 24.11.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Враховуючи надані позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, за відсутності документального підтвердження наявної реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, і як саме, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку ст.293 ЦПК України протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.М. Сальникова