Справа № 346/294/15-ц
Провадження № 2/346/345/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,третя особа,що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за мировою угодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за мировою угодою. Оскільки ухвала Коломийського міськрайонного суду від 15.06.2011 року про затвердження мирової угоди по справі не містить усіх даних, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», тому така ухвала суду не має статусу виконавчого документа, відповідно позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за мировою угодою. Загальний розмір заборгованості за мировою угодою в гривневому еквіваленті становить 236 678 (двісті тридцять шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн.. 60 коп. Відповідно просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за мировою угодою , затвердженою 15.06.2011 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду,що становить у розмірі в гривневому еквіваленті 236 678 грн. 60 коп.

Представник Відповідача ОСОБА_2 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає,що дана справа вже слухалась між сторонами за тим самим предметом ,підставами та тими самими сторонами, наслідком чого було укладення мирової угоди, відповідно ухвала про затвердження мировою угоди набрала законної сили, у відповідності до ст.206 ч.2 ЦПК України, після укладення мирової угоди особа не може звернутись до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача заперечив подане клопотання, зазначив,що даний спір не розглядався судом, оскільки підписання мирової угоди це є укладення нового зобов`язання між сторонами, відповідно справа не може бути закрита провадженням.

Заслухавши думку представника позивача, який подане клопотання заперечив, думку представника відповідача, який своє клопотання підтримав, суд прийшов до наступних висновків.

Так, у відповідності до матеріалів справи ухвалою суду від 15 червня 2011 року в справі №2-26/2011 між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4, ОСОБА_2 було затверджено мирову угоду по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4,ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту.

На даний час слухається цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,третя особа,що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за мировою угодою.

Таким чином предмет цивільної справи №2-26/11- стягнення заборгованості по кредиту та даної цивільної справи №346/294/15ц стягнення заборгованості за мировою угодою є різними. Крім цього, в Аналізі Верховного Суду України про застосування судами ст.16 ЦК України зазначено,що мирова угода є своєрідною згодою сторін на зміну договору (ст. 651 ЦК) у частині його виконання зобовязань і способу захисту цивільних прав та інтересів у них. Відповідно такі справи повинні слухатись в загальному порядку, оскільки це є один з способів захисту права, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст.205, 210,293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,третя особа,що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за мировою угодою відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Веселов В. М.