УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Синельниківської міської ради, треті особи: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Синельниківської міської ради, треті особи: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенно. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк - 1 місяць для подання нею до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 15 червня 2011 року ОСОБА_4 зверталась до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монича М.Ю., та яким відповідно до його листа від 17 квітня 2013 року вих. № 43/01-16, вчинено нотаріальну дію щодо засвідчення справжності підпису позивача на заяві до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та в усній формі було роз'яснено положення ст.ст. 1221, 1269, 1270 ЦК України й необхідність в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини дану заяву направити до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (а.с. 8).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 квітня 2013 року, державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлому ОСОБА_8, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк вона як спадкоємець не надавала, документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, та будь-які документи, що підтверджують право власності на майно, яке належало померлому ОСОБА_8, також не надавала (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, зауваживши при цьому, що причина пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, яка обумовлена специфікою роботи останньої та характеристикою її робочого місця, не є поважною, оскільки вона не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання відповідної заяви про прийняття спадщини. При цьому, апеляційним судом було взято до уваги, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2014 року, яким встановлено, що зазначені позивачем причини не є поважними, а відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи касаційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, і не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук