Справа № 548/1544/15-ц
Провадження № 2/548/656/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2015 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія II - КЕ № 376376.

З дворічного віку його батько ОСОБА_2 проживав разом із своєю тіткою ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4, за адресою м. Хорол, вул. Жовтнева, 44 Полтавської області тому вважав їх за своїх рідних діда та бабу.

29.07.1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, який було посвідчене Андріївською сільською радою Хорольського району Полтавської області, за яким заповіла належну їй частину жилого будинку з надвірними будівлями, і все те, ще належатиме їй за законом на день її смерті, що знаходитиметься в м. Хорол по вул. Жовтневій, 44 йому, ОСОБА_1.

19 серпня 1997 року ОСОБА_3 померла у м. Хорол, ще доводиться копією свідоцтва про її смерть І-КЕ № 082195.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 року у справі № 548/970/15-ц за ним визнано в порядку спадкування за заповітом майна померлої 19 серпня 1997 року ОСОБА_3, право власності н спадкове майно: 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Хорол, вул. Жовтнева, 44 Полтавської області та складається з : житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею - 64,2 кв.м., житловою площею - 37,4 кв.м., сараю - Літ. «Б», погребу - Літ. «В», літньої кухні Літ «Д», гаража Літ «Є», сараю Літ. «Ж», убиральні Літ «К», огорожі № 1 та колодязя № 2.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серія ЕЕР 579224 від 17.08.2015 року, за ним зареєстровано право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями.

Враховуючи положення ст. 535 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року) рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 року також визнано, що на момент смерті ОСОБА_4 31.03.1998 року йому належали на праві власності 5/6 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Жовтнева, 44 у м. Хорол Полтавської області.

Після смерті дружини, ОСОБА_4 29 грудня 1997 року склав заповіт, посвідчений секретарем Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 на будинок № 44 по вул. Жовтневій у м. Хорол.

31 березня 1998 року ОСОБА_4 помер у м. Хорол, що підтверджується копією запису акту про смерть № 76 від 31.03.1998 року.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.04.2007 року у справі № 2-9,2007р., залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області (справа № 22ц-1498/2007 року від 17.07.2007 року та ухвалою Верховного суду України від 17.12.2007 року вказаний заповіт визнано недійсним, а тому він втратив право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Крім того, вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/3 частину будинку № 44 по вул. Жовтневій у м. Хорол Полтавської області за ОСОБА_5 Єлисеєвною, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, у звязку з закінченням строку позовної давності до предявлення позову, а у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на 1/3 будинку відмовлено за її безпідставністю.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Хорол, вул. Жовтнева, 44 Полтавської області та складається з : житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею - 64,2 кв.м., житловою площею - 37,4 кв.м., сараю - Літ. «Б», погребу - Літ. «В», літньої кухні Літ «Д», гаража Літ «Є», сараю Літ. «Ж», убиральні Літ «К», огорожі № 1 та колодязя № 2.

Однак, спадщину після його смерті ніхто не приймав, оскільки правонаступнику ОСОБА_5 Єлисеєвни, як єдиному спадкоємцю за законом другої черги, ОСОБА_6, вказаним вище рішенням

Миргородського міськрайонного суду Полтавської області було відмовлено у визнанні права власності на будинок у порядку спадкування.

Починаючи з вересня 1996 року він постійно проживав разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у їхньому домоволодінні за адресою: м. Хорол, вул. Жовтнева, 44. Після їх смерті він залишився проживати у вказаному будинку, у тому числі станом на 01.01.2001 року і по даний час він проживає у ньому безперервно разом із своєю сімєю.

За період проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, ним за власні кошти здійснені необхідні ремонтні роботи для його утримання в нормальному для проживання стані, зокрема: замінено покрівлю будинку, вікна, вхідні та міжкімнатні двері, відремонтовано прибудову до будинку, проведено водопостачання, замінено та дообладнано опалення будинку та інше, що підтверджується копіями накладних та товарних чеків, що додаються.

Зазначає, що понад 10 років, він добросовісно, відкрито та безперервно володіє 5/6 частинами житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Хорол, вул. Жовтнева, 44 Полтавської області, які належали померлому ОСОБА_4 на момент його смерті 31.03.1998 року, а тому просить визнати за ним право власності на вказану частину житлового будинку за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності в порядку набувальної давності на 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Хорол, вул. Жовтнева, 44 Полтавської області та складається з: житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею - 64,2 кв.м., житловою площею - 37,4 кв.м., сараю Літ»Б», погребу Літ.»В», літньої кухні Літ. «Д», гаража Літ. «Є», сараю Літ «Ж», убиральні Літ. «К», огорожі №1 та колодязя № 2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: