Справа №490/399/15-ц 25.12.2015 25.12.2015 25.12.2015
Провадження №22-ц/784/3021/15
Справа №490/399/15-ц
Провадження №22-ц/784/3021/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

25 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

- представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 року про відмову у забезпеченні позову, постановлену за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановила:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою цього ж суду від 05 травня 2015 року призначена судово-економічна експертиза та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

12 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні цієї заяви.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, дослідивши виділені матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

-2-

З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2012 року між Банком та ОСОБА_3 укладена додаткова угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 150 000 грн. та зобов'язався починаючи з 01 по 25 число щомісячно повертати кошти. Між тим, виконання взятих зобов'язань відповідач належним чином не виконував, у звязку з тим виникла заборгованість в розмірі 417 315 грн. 61 коп.. Оскільки його діями порушуються права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що все рухоме майно, яке належить відповідачу, вже перебуває під арештом, а зазначене позивачем - нерухоме майно перебуває під обтяженням. Тому суд дійшов висновку про відсутність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, а саме повторного накладення арешту на майно.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися неможна.

Так, відповідно до інформації із реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 08 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 на праві власності належало:

- нежитлове приміщення ковбасного цеху, загальною площею 2 289,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Миколаїв вул. Чкалова, будинок 50/1;

- нежиле приміщення, магазину з кафетерієм та літнім майданчиком в м. Миколаєві, вул. Червоних Майовщиків, 17 в;

- двохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, вказане нерухоме майно з метою забезпечення виконання, як ОСОБА_5, так і разом з боржником ТОВ «Стайл Т», зобовязань за кредитними договорами з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та АКІБ «УкрСиббанк» передані в іпотеку, про що внесено відповідні відомості до державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Крім того, 28 квітня 2011 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, за яким боржником є ОСОБА_5 Внесено відповідні відомості до державного реєстру обтяжень майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за відповідачем зареєстровані транспортні засоби та зареєстроване обтяження на інше рухоме майно з метою забезпечення виконання ним інших своїх зобовязань.

Між тим, зазначені обставини не є гарантуванням виконання рішення суду (у разі задоволення позову) у даній справі та можуть утруднити його виконання в майбутньому.

До того ж, встановлені обставини не є свідченням того, що право власності ОСОБА_5 на це майно припинено. Він лише, як власник, позбавлений можливості розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном без погодження із іпотекодавцем, заставодержателем. Накладання ж арешту на дане нерухоме і рухоме майно в рамках даної цивільної справи жодним чином не буде порушувати права кредитора і іпотекодавця, заставодержателя. У випадку порушення їх прав та інтересів, діючим законодавством передбачено відповідний спосіб захисту порушеного права, але аж ніяк не відмови у вжитті заходів забезпечення позову.

-3-

При цьому, нормами цивільно процесуального законодавства не передбачена неможливість вжиття заходів забезпечення позову щодо майна відповідача по справі, яка перебуває у провадженні суду, за наявності арешту на його майно накладеними за іншими зобовязаннями відповідача, або майно, відповідно до якого внесені відомості до державних реєстрів обтяжень майна.

Враховуючи викладене, обставини справи та предмет позовних вимог, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову передчасним, оскільки в даному випадку, відсутність заходів забезпечення позову може призвести до не виконання рішення суду (у разі задоволення позову) або утруднити його виконання в майбутньому.

Більш того, як вбачається з виділених матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто на стадії судового розгляду під час зупинення провадження у даній справі на підставі ухвали цього ж суду від 13 жовтня 2015 року, що є неприпустимим.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, не відповідає обставинам справи, тому підлягає скасуванню з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 року скасувати, і передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_6