УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 р. Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., перевіривши виконання вимог ст.ст. 118-122 ЦПК України у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до статті 1,2 Закону України «Про судовий збір»,за подання заяв,скарг до суду на всій території України справляється судовий збір,платниками якого є ,зокрема,громадяни України,які звертаються до суду .

Статтями 3,4 цього ж Закону встановлено,що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви майнового характеру за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати,встановленої законом на 1 січня календарного року,в якому відповідна заява подається до суду.

Як роз*яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 постанови від 17.10.2014 р.»Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання,пов*язані з судовими витратами,у чіткій відповідності до ЦПК,Закону України «Про судовий збір»,забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами позивача щодо можливості звернення до суду та інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ.

До суду подана дана позовна заява, яка містить вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частину суми вартості лікування в розмірі 17 612 грн., однак в супереч Закону України «Про судовий збір», позивачем до позовної заяви не долучено оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Позивачкою зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на ст. 180,182,199 СК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини, до закінчення навчання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Однак на момент звернення до суду із позовом неповнолітньому ОСОБА_3 не виповнилося 18 років, він є неповнолітнім, вимоги у вказаній частині вказано не коректно, свідчать про передчасне звернення позивачки з позовом.

Як передбачено ч.1 ст.121 ЦПК України,суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог,викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір,постановляє ухвалу,в якій зазначає підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача, і надає йому строк для усунення недоліків,який не може перевищувати п*яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі ст.119,121 ЦПК України,суддя-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху, з наданням строку для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання ухвали.

В разі невиконання вказівок суду у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Галущенко