Справа № 481/1390/14-ц
Провадж.№ 2/481/167/2015
Р І Ш Е Н Н Я
іменем У К Р А Ї Н И
16.11.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

11.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17.08.2012 року між ВАТ комерційним банком «Надра»» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 02/МК/Ц/2012-980. Відповідно укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 90241,54 гривень строком до 17.08.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20,0 % річних. В забезпечення повернення кредиту ОСОБА_1 , ОСОБА_4 виступили поручителями за виконання відповідачем ОСОБА_3 зобов`язаньс за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач ОСОБА_5 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, станом на 09.06.2014 року має заборгованість в сумі 108373,78 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 83911,15 грн.; заборгованість по відсоткам 7414,47 грн.; заборгованість по пені 6355,50 грн.; індекс інфляції 6126,38 грн.; заборгованість по штрафам 4566,28грн. Просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість та витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву ( а.с.89), в якій просив судові засідання проводити без участі представника банку, вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно, однак його інтереси в судових засіданнях представляв ОСОБА_2 відповідно до доручення ( а.с.113), який просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» не визнала, просила залишити їх без задоволення. Відповідачем подано заперечення на позов (а.с.43-84), в якому ОСОБА_1 зазначила, що між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем первісно був укладений кредитний договір від 18.10.2007 року на загальну суму 66050 грн. За вказаним договором було сплачено кошти на загальну суму 31436,32 грн. 17.08.2012 року установою банку було погоджено реструктуризацію боргу та затверджено новий графік погашення заборгованості. Відповідач стверджує, що загальна сума сплати за кредитом з моменту укладення договору від 17.08.2012 року по березень 2014 року склала 48458,47 грн. А загалом від початку укладення первісного кредиту з жовтня 2007 року по березень 2014 року відповідачем ОСОБА_3 було сплачено79894,79 грн. Також, відповідач ОСОБА_1 зазначила, що порушення сплати кредитних зобов`язань у період із квітня 2014 року було зумовлено об`єктивними причинами, а саме відповідач ОСОБА_3 з 29.03.2014 року перебував у зона АТО. Окрім того у своїх запереченнях відповідач ОСОБА_1 заявила про сплив позовної давності щодо вимоги про стягнення пені та штрафу.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій вказала, що справу просить розглядати без її присутності.

Суд, заслухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України (ст.1050 ЦК України).

Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2012 року ВАТ комерційний банк «Надра» та відповідач ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 02/МК/Ц/2012-980, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 90241,54 грн. терміном повернення кредиту до 17.03.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних . Відповідно до умов даного договору відповідач зобов`язаний сплачувати банку суму кредиту та за користування кредитом відсотки щомісяця до 17 числа поточного місяця. Додатком до Кредитного договору ( графіком погашення) визначено, що позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки за користування шляхом здійснення мінімально необхідного платежу, при цьому щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1800,00 грн, а останній платіж який повинен бути сплачений не пізніше 17.08.2015 року складає 88212,33 грн . ( а.с.15-20).

З метою забезпечення виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_3 за кредитним договором № 02/МК/Ц/2012-980 від 17.08.2012 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено в той же день, 17.08.2012 року договори поруки ( а.с.21, 22) відповідно до яких як відповідач ОСОБА_1 так і ОСОБА_4 зобов`язались відповідати перед позивачем, як солідарні із позичальником боржники, у разі невиконання свого зобов`язання відповідачем ОСОБА_3 за кредитним договором № 02/МК/Ц/2012-980, у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 09.06.2014 року складає в сумі 108373,78 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 83911,15 грн.; заборгованість по відсоткам 7414,47 грн.; заборгованість по пені 6355,50 грн.; індекс інфляції 6126,38 грн.; заборгованість по штрафам 4566,28грн ( а.с.29).

Згідно вказаного розрахунку відповідач здійснив останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості у березні 2014 року, при цьому в рахунок погашення заборгованості з часу отримання кредиту по тілу кредиту сплачено 34200,00гр., по відсоткам 24269,61 гр., пеня 3600,00 гр. Залишок заборгованості по тілу кредиту станом на 09.06.2014 року складає 83911,15 гр. 96 коп. Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_3 з 17 серпня 2013 року належним чином не виконуються умови укладеного з позивачем договору щодо повернення суми позики, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 83911 грн. 15 коп., що відповідає положенням ст. 1050 ЦК України .

З відповідача у відповідності до положень ст.625 ЦК України підлягає стягненню заборгованість з врахуванням індексу інфляції. Визначаючи розмір індексу інфляції, який підлягає стягненню, в розмірі 6126 гр. 38 коп. за період часу з 19 серпня 2013 року до 30 квітня 2014 року.

Щодо стягнення із відповідачів відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавцю надано право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та процентів.

Проте, як видно з довідки військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 05.08.2014 року ОСОБА_3 з 29.03.2014 проходив службу у цій військовій частині ( а.с.45).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014, який набрав чинності 08.06.2014, ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено п.15, за яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дія цієї норми поширена на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014, на території України оголошено часткову мобілізацію. Таким чином особливий період почав діяти з 18.03.2014, часу набрання чинності зазначеного Закону.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 28) , заборгованість відповідача ОСОБА_3 за відсотками на 09.06.2014 складала 7417,47 грн. які нараховані в тому числі і з 01.03.2014 року до 08.06.2014 року. Однак суд, вважає за необхідне стягнути відсотки нараховані та не сплачені за період з серпня 2013 року до 18.03.2014 року, що становить 2752,73 грн.

Крім того, відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 28) , заборгованість відповідача ОСОБА_3 по пені станом на 09.06.2014 року складає 6355,5 грн , які нараховані в тому числі і з 18.03.2014 року до 09.06.2014 року. Однак суд, вважає за необхідне стягнути пеню нараховану та не сплачену за період з 19 серпня 2013 року до 18.03.2014 року, що становить 2861,86 грн.

Щодо стягнення заборгованості по комісії в сумі 4566 гр.28 коп. суд вважає, що позов в даній частині підлягає задоволенню . При цьому суд вважає, що підстав для звільнення від цього виду зобов`язання немає, оскільки комісія не охоплюється п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Судом встановлено, що сторони, укладаючи між собою 17.08.2012 року кредитний договір, встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 17.08.2013 року. Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, тобто зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань - внесення щомісячних платежів, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати (ст.253 ЦК України).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності до жодного із зобов`язань, оскільки останній день погашення кредитної заборгованості у відповідачів настав 17.08.2013 року. Всі розрахунки по тілу кредиту, по відсоткам та пені, так само і індексу інфляції позивачем були розраховані із серпня місяця 2013 року, а із позовною заявою до суду позивач звернувся 11.07.2014 року, тобто через 10 місяців після початку прострочення заборгованості, тобто в межах позовної давності.

Так само, суд не вбачає підстав і для звільнення від виконання зобов`язання поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до правил, передбачених ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до правил ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Верховним Судом України у постанові від 17.09.2014 року в справі №6-53цс14 викладено наступний правовий висновок.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як видно із квитанцій наданих відповідачем ОСОБА_1 останній платіж було вчинено 13.03.2014 року ( а.с.75), тобто вимогу до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позивачем пред`явлено також у межах строку.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 09 червня 2014 року в сумі 100218 грн 40 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 83911грн. 15 коп., заборгованість по відсоткам 2752 грн 73 коп.; заборгованість по пені 2861 грн. 86 коп ; індекс інфляції 6126 грн 38 коп.; заборгованість по штрафам 4566,28грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати ( а.с. 1), понесені позивачем.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17.08.2012 року № 02/МК/Ц/2012-980 станом на 09 червня 2014 року в сумі 100218грн. 40 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 83911 грн. 15 коп., заборгованість по відсоткам 2752 грн. 73 коп., пеня 2861 грн 86 коп., штраф за порушення умов договору 4566 грн 28 коп., індекс інфляції 6126гр. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» судові витрати в сумі 1083 грн 73 коп.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: