Провадження №2/428/2991/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про зняття арешту з майна,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з цивільним позовом до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про зняття арешту з майна, мотивуючи вимоги тим, що позивачу ОСОБА_2 була подарована квартира АДРЕСА_1. В листопаді 2015р. позивач ОСОБА_2 вирішив продати вказану квартиру. У нотаріуса він отримав відмову у здійсненні угоди так як в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис від 22 березня 2006 року, реєстр № 23 про накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 11б/22, власник ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження №2997252. Дані факти підтверджуються Відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.11.2015р.. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою. Згідно вказаних відомостей арешт на належну позивачу квартиру накладено згідно Ухвали Сєвєродонецького міського суду без номеру від 18.03.1996р., в додаткових даних вказано архівний запис №63, внутрішній номер 4F01062223F038315750. В Сєвєродонецькому міському суді було зясовано, що цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту на прийняття спадщини Сєвєродонецьким міським судом за 1996р. не розглядалось. Ухвала про накладення арешту відсутня. Такої копії ухвали не збереглося ні в Першій Сєвєродонецькій нотаріальній конторі, ні в Сєвєродонецькому МБТІ. Згідно відміток у технічному паспорті на спірну квартиру видно, що власниками квартири з 08.12.1994 року були ОСОБА_5 та ОСОБА_4; 21.01.1997р. право власності зареєстровано за ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом; 21.03.1997р. останній подарував позивачу ОСОБА_2 вищевказану квартиру. Всі ці угоди були посвідчені нотаріально і відповідно арешту на спірну квартиру в реєстрі обтяжень не було. Звернутися до Сєвєродонецького міського суду з заявою про зняття арешту в порядку ст.154 Цивільного процесуального кодексу України позивач ОСОБА_2 не має можливості так як він не являється стороною спору, а звертатись до суду з такою заявою мають право лише учасники судового процесу. Таким чином на даний час на належне позивачу майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю, і саме тому позивач ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду і просить суд зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, який накладено на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду без номера від 18.03.1996р. та зареєстровано Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 22.03.2006р. за №2997252; зобовязати Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 22.03.2006р. за №2997252 про арешт квартири АДРЕСА_2 та запис про те, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3; зобовязати Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про те, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі.

Представник Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника держнотконтори.

Представник Реєстраційноїслужби Сєвєродонецького міського управління юстиції, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їх представника, заперечень проти позову не мав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За п.2 ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень суддів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_3 з 21.03.1997р. належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири ААЕ №553942, посвідченого старшим державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстр №1094 від 21.03.1997р. та зареєстрованого у Сєвєродонецькому БТІ за №592 від 28.03.1997р.. З домової книги на квартиру АДРЕСА_4 слідує, що: 08.12.1994р. право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло; 21.01.1997р. право власності на дану квартиру зареєстровано на ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; 21.03.1997р. право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири. З цього слідкує, що власниками квартири з 1994р. були ОСОБА_5 та ОСОБА_4, після смерті власника квартира з 21.01.1997р. переходить у спадщину ОСОБА_4, який потім подарував вказану квартиру позивачу по справі ОСОБА_2. Всі ці угоди були посвідчені нотаріально та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №47217509 від 09.11.2015р., на квартиру АДРЕСА_5 накладений: 1) тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний №2997252, зареєстровано 22.03.2006р. 10:26:36 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала б/н від 18.03.1996р. Сєвєродонецького міського суду, власник ОСОБА_3, додаткові данні: архівний запис №63, внутрішній номер 4F01062223F038315750. Відповідно до копії повідомлення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.11.2015р., згідно перевірки журналів за 1996 рік, що містяться в архіві суду, цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту на прийняття спадщини Сєвєродонецьким судом не розглядалась. Відповідно до копії повідомлення Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» Луганської області №01/353 від 12.11.2015р., згідно обліку КП «Сєвєродонецьке БТІ» станом на 29.12.2012р. право власності на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано 28.03.1997р. за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 21.03.1997р. ОСОБА_6, старшим державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, реєстр №1094. на адресу КП «Сєвєродонецьке БТІ» не надходило повідомлень про накладення арешту на вказану квартиру стосовно ОСОБА_3.

У звязку з тим, що ухвали Сєвєродонецького міського суду без номера від 18.03.1996р. відносно власника ОСОБА_3, який за наявними документами ніколи не був власником вищевказаної квартири, не збереглися ні в судовому архіві, а ні в справах Комунального підприємства «Сєвєродонецьке БТІ», слід дійти висновку про безпідставність накладення арешту на належне позивачу ОСОБА_2 нерухоме майно та порушення права позивача ОСОБА_2 вільно розпоряджатися своєю власністю, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218ЦПК України, ст.ст.16, 317-321, 391 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), який накладено на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду без номера від 18.03.1996р. та зареєстровано Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 22.03.2006р. за №2997252.

Зобовязати Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 22.03.2006р. за №2997252 про арешт квартири АДРЕСА_2 та запис про те, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3.

Зобовязати Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про те, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя