У Х В А Л А

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, у якому зазначали, що 18 жовтня 2014 року близько 20 год. 10 хв. на автодорозі Київ - Ковель з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «Mercedes Benz», д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль «Chevrolet Aveo», д. н. з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту якого становить 2 511 грн 50 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім»).

Посилаючись на зазначені обставини, просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 2 511 грн 50 коп. майнової шкоди та 500 грн моральної шкоди, а на користь ОСОБА_3 - 1 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, посилаючись на приписи ст. 1194 ЦК України та Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), виходив із того, що оскільки саме з вини ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», сталася ДТП, у якій було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль, то саме страховик має нести відповідальність за шкоду, заподіяну останньому, оскільки сума спричиненої позивачу шкоди не перевищує ліміту відповідальності, встановленого страховим полісом. Оскільки позивач із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування не звертався, то підстави для задоволення позову відсутні.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 18 жовтня 2014 року близько 20 год. 10 хв. на автодорозі Київ - Ковель з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «MercedesBenz», д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль «Chevrolet Aveo», д. н. з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачі посилались на те, що внаслідок зазначеної ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo», д. н. з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження у вигляді царапини та деформації переднього лівого крила, вартість відновлювального ремонту якого склала 2 511 грн 50 коп., на підтвердження чого надали рахунок на оплату від 15 грудня 2014 року № (а. с. 8).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі настання страхової випадку (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону № 1961-ІV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону № 1961-IVобов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування, за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБ України) відповідну заяву.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди виходили із того, що обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, лежить на страховій компанії, оскільки її розмір не перевищує ліміту страхового відшкодування, визначеного страховим полісом, проте позивач із заявою про виплату йому такої шкоди до страховика не звертався.

У той же час у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що винна у ДТП особа - ОСОБА_5 - відповідно до ст. 33 Закону № 1961-IV виконав свій обов'язок і протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП повідомив страховика - ПрАТ «Київський страховий дім», із яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про ДТП, що сталася 18 жовтня 2014 року.

На порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, суди на зазначене уваги не звернули та не врахували, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

З огляду на таке висновки судів про безпідставність позову у зв'язку із неподанням позивачем відповідної заяви до страховика відповідача про виплату страхового відшкодування є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В.О. Савченко