Провадження № 2/334/4088/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 08 грудня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва № 2302 про право власності на житло від 20.09.1994р., виданого Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С.Орджонікідзе.

Рішенням Запорізької міської ради № 133 від 05.06.2002р. вулицю Спортивну перейменовано на вулицю ОСОБА_3.

Інша 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 належить позивачці, на підставі свідоцтва № 2302 про право власності на житло від 20.09.1994р., виданого Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С.Орджонікідзе.

У встановленому законом порядку 18.10.1994р. їх право власності було зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, про що в реєстровій книзі № 264р зроблено запис № 37620. В подальшому вищезазначена квартира була приватизована ними відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 є позивачка, яка постійно проживала разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_3 з 03.06.1970 року по день його смерті. Оскільки позивачка не відмовлялась від прийняття спадщини, то вона вважає себе такою, що прийняла спадщину.

24 листопада 2015 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину за законом, проте їй було відмовлено, через те, що нею не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно.

З метою отримання дублікату свідоцтва про право власності позивачка звернулась до відділу приватизації житла Запорізького металургійного комбінату «Запоріжсталь», але у видачі свідоцтва їй було відмолено через смерть одного із співвласників, а також через те, що позивачка не має змоги надати довідку реєстраційної служби на підтвердження факту реєстрації за нею та померлим права власності на квартиру, оскільки ця інформація не вносилась до електронного реєстру прав власності.

Через вищезазначені обставини позивачка змушена звертатись за захистом своїх прав до суду.

Просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 у звязку зі втратою правовстановлюючого документу та на ? частину цієї ж квартири, в порядку спадкування за законом, після чоловіка, ОСОБА_2, який 08.12.2012р. помер.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі у звязку з тим, що знаходиться за межами міста.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заперечень щодо позову не надав.

Суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю представника відповідача.

Дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 1954 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Коновалова». (а.с.10)

08 грудня 2012 року ОСОБА_2 помер, про що 09 грудня 2012 року видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 6929 від 09.12.12. (а.с.8)

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2302 від 20.09.1994р. квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної частково власності в рівних долях ОСОБА_1 та померлому ОСОБА_2, що також в судовому засіданні підтверджено довідкою ТОВ ЗМБТІ та технічним паспортом на квартиру (а.с.4-7)

Згідно рішення Запорізької міської ради № 133 від 05.06.2002р. вулицю Спортивну перейменовано на вулицю ОСОБА_3. (а.с.16)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_6, але із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Проте в судовому засіданні було встановлено, що позивачка постійно проживала зі спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_7 з 03 червня 1970 року по день його смерті, 08.12.2012р., та продовжує проживати там по теперішній час. (а.с.13)

Таким чином, позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки у визначений законом строк не звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Але, оформити спадщину, через нотаріальну контору, позивачка не має змоги у звязку втратою оригіналу свідоцтва про право власності на житло, про що було надано відповідне оголошення у пресі. (а.с.14)

Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_7 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 24 листопада 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.11)

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивачка не має іншої можливості захистити свої майнові права окрім звернення із вищезазначеним позовом до суду.

Аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, наданими в обґрунтування вимог, у тому числі копією спадкової справи № 25/2015 до майна померлого 08 грудня 2012 року ОСОБА_2, 1929р.н., а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 157, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 у звязку зі втратою правовстановлюючого документу.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, який 08 грудня 2012 року помер.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Колесник С. Г.