Справа № 404/4606/15-ц
Номер провадження 2/404/2809/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про стягнення заборгованості та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 21525,30 грн. пені, 85059,87 грн. інфляційний втрат, 3% річних в сумі 2926,90 грн., а також 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 31.12.2013 року, 04.08.2014 року, 10.09.2014 року, 12.09.2014 року, 22.10.2014 року, 24.10.2014 року та 27.10.2014 року укладено договори банківського вкладу (депозиту). По закінченню дії всіх вищевказаних договорів кошти перераховані відповідачем на поточний рахунок позивача № 5579. Загальна сума коштів на кінцевому залишку відповідача складає 193681,46 грн., які відповідач не повертав до 13.06.2015 року. Фактично відповідач позбавляв права позивача користуватися власними коштами, створюючи перепони, не надав можливості ні зняти кошти з рахунку, ні використовувати їх на будь-які інші потреби позивача. Враховуючи те, що днем повернення вкладу за вищевказаними договорами є певна дата (згідно кожного договору вона окрема), а станом до 13.06.2015 року така виплата була прострочена з вини відповідача і вклади не були вчасно повернуті позивачеві, то відповідач повинен сплатити за прострочення виконання зобовязань (загальна кількість днів складає 1378 дня) по кожному договору окремо, з урахуванням розрахунків 109512,07 грн., з яких: 21525,30 грн. пені, 85059,87 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2926,90 грн. Крім того, за весь час невиконання відповідачем своїх зобовязань позивачу завдані моральні страждання.

Позивач в судове засідання 20.08.2015 року, 28.10.2015 року та 17.12.2015 року в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 52, 70, 74, 95). Подала до суду заяву (вх. № 39708 від 02.12.2015 року) про розгляд справи без її участі (а.с. 94).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 51, 69, 73, 96). Подав до суду письмові заперечення (вх. № 38853 від 25.11.2015 року), в яких зазначено, що у ПАТ «Дельта Банк» 03.03.2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію строком по 02.10.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Банк виконав свої зобовязання за договором банківського вкладу та відповідно до умов договору по закінченні строку розміщення вкладу перерахував грошові кошти на поточний рахунок позивача. Випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. В звязку з чим, банком сплачено 13.06.2015 року ОСОБА_1 200000,00 грн. Крім того, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку. Таким чином, АТ «Дельта Банк» не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 31.12.2013 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 005-10501-311213 від 31.12.2013 року, за умовами п.п. 1.2. 1.4. якого сума вкладу складає 3750,00 грн.; вклад залучається на строк по 05.01.2015 року включно; процентна ставка на суму вкладу становить 21,5 % річних (а.с. 10).

Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договори банківського вкладу, зокрема укладено: договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 005-10501-311213 від 31.12.2013 року (а.с. 10), договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях № 006-10501-040814 від 04.08.2014 року (а.с. 15), договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях № 006-10501-100914 від 10.09.2014 року (а.с. 19), договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 008-10513-120914 від 12.09.2014 року (а.с. 23), договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 006-10513-221014 від 22.10.2014 року (а.с. 27), договір банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція» у гривнях № 004-10501-241014 від 24.10.2014 року (а.с. 31) та договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 005-10501-271014 від 27.10.2014 року (а.с. 35).

За умовами вищевказаних договорів, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відкрив позивачеві вкладні (депозитні) рахунки, на які остання внесла суми вкладу, за якими нараховуються проценти.

Пунктом 1.9. договорі банківського вкладу (депозиту) визначено, що нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цих договорів у випадках, передбачених цими Договорами та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № 5579, відкритий в установі банку.

Відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 02.03.2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до положень статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримано суму коштів в розмірі 195178,49 грн. за вищевказаними договорами банківського вкладу (депозиту), що підтверджується заявою на отримання переказу № 35 від 13.06.2015 року (а.с. 42) та електронною роздруківкою (а.с. 86).

На підставі постанови правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», відповідно до якого з 03.03.2015 року в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яку запроваджено строком на 6 місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктами 6 та 16 статті 2 вищевказаного Закону визначено, що: ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом

Згідно з положеннями пунктів 1-3 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку

Протягом дії тимчасової адміністрації позивач відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має право отримати гарантовані державою кошти за договором з відсотками, нарахованими на день прийняття рішення Національним банком України, за спеціальною процедурою.

Крім того, в кожному з вищевказаних договорів банківського вкладу, укладеними між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 в пункті 1.4. встановлено розміри відсотків річних, а тому вимога позивача про застосування до спірних правовідносин статті 625 Цивільного кодексу України та нарахування на суму заборгованості 3% річних є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Проте, позивачем не враховано, що наведена норма Закону не застосовується до спірних правовідносин, оскільки під час дії тимчасової адміністрації нарахування неустойки заборонено.

З огляду на викладене, враховуючи те, що після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволенні вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Щодо моральної шкоди, заявленої позивачем слід зазначити наступне.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Відповідно до частин 1, 4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (стаття 1167 Цивільного кодексу України).

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частина 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не доведено належним чином, а судом при розгляді справи не встановлена наявність такої шкоди, оскільки докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог в цій частині ґрунтуються на припущеннях, а належних доказів спричинення моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру позивачем не доведено суду, зокрема не зазначено за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) відповідача вони заподіяні. Крім того, можливістю відшкодування моральної шкоди за положеннями статті 1167 Цивільного кодексу України є відповідальністю у спірних позадоговірних (деліктних) правовідносин, проте предметом спору є зобовязання, що виникають на підставі договорів банківського вкладу. Зі змісту договорів банківського вкладу (договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 005-10501-311213 від 31.12.2013 року (а.с. 10), договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях № 006-10501-040814 від 04.08.2014 року (а.с. 15), договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях № 006-10501-100914 від 10.09.2014 року (а.с. 19), договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 008-10513-120914 від 12.09.2014 року (а.с. 23), договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 006-10513-221014 від 22.10.2014 року (а.с. 27), договір банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція» у гривнях № 004-10501-241014 від 24.10.2014 року (а.с. 31) та договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у гривнях № 005-10501-271014 від 27.10.2014 року (а.с. 35), укладених між сторонами вбачається, що можливість відшкодування моральної шкоди в звязку з невиконанням умов договору не передбачено, а відтак позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 23, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1058, 1066, 1067, 1068, 1074 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про стягнення заборгованості та моральної шкоди, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда