Справа № 200/562/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позові посилається на те, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.03.2012 року о 16 год. 30 хв. на вул. Набережна Перемоги в м. Дніпропетровську, пошкоджено автомобіль Honda Civic, державний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності. Вину відповідача у скоєнні вказаної ДТП встановлено постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2012 року. В наслідок ДТП належний їй автомобіль було пошкоджено, згідно Звіту № 85/2012 автотоварознавчого розслідування з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, що складений 24.04.2012 року аварійним комісаром ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого їй дорожньо-транспортною пригодою в наслідок пошкодження зазначеного автомобіля, становить 108 395 грн. 29 коп. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу склали 700,00 грн.

В наслідок ДТП їй також діями відповідача була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 50 000,00 грн. Позивач зазначає, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилась на лікуванні в міській клінічній лікарні № 16 в період з 09.03.2012 року по 13.03.2012 року, що підтверджується листом непрацездатності №415821 від 13.03.2012 року, та в період з 14.03.2012 року по 29.03.2012 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в шостій міській клінічній лікарні в хірургічному відділенні №2, що підтверджується Випискою № 0256412 від 29.03.2012 року.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 108 395,29 грн. матеріального збитку, завданого їй дорожньо-транспортною пригодою, понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., заподіяну моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. та понесені витрати по справі.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримала. В дане судове засідання позивач не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість. У дане судове засідання відповідач з представником, третя особа не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по цивільній справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.03.2012 року о 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпропетровську, під час руху, змінюючи напрямок руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Honda Civic, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, яка рухалася в попутному напрямку по лівій смузі. В результаті ДТП автомобілям завдані механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода, а водію ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження.

Вину ОСОБА_2 у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2012 року, яка на час розгляду даної справи є чинною, і відповідно до ст. 61 ЦПК України встановлені цією постановою обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

В наслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачці автомобіль марки Honda Civic, державний номер НОМЕР_1, був пошкоджений, чим їй як його власнику було завдано матеріальну шкоду у розмірі 108 395 грн. 29 коп., що підтверджується Звітом № 85/2012 автотоварознавчого розслідування по визначенню вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, що складений 24.04.2012 року аварійним комісаром ОСОБА_4 Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування розміру завданих матеріальної шкоди відповідачем суду не надано.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля, в сумі 108 395 грн. 29 коп.

Крім того, суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача моральної шкоди, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено в судовому засіданні в наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, позивачці було дійсно заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінила в 50 000,00 грн. Позивачка під час цієї ДТП відчула страх за своє життя та здоров»я, при зіткненні автомобілів вона отримала тілесні ушкодження, а саме - струс головного мозку, забої та подряпини м"яких тканей та забій лівої кисті, закриту черепно-мозкову травму, ангиопатію сітчатки, спазм акомодації, порушення ликвородинаміки, часткову втрату зору, в наслідок чого вона знаходилась на лікуванні в міській клінічній лікарні № 16 в період з 09.03.2012 року по 13.03.2012 року, що підтверджується листом непрацездатності №415821 від 13.03.2012 року, та в період з 14.03.2012 року по 29.03.2012 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в шостій міській клінічній лікарні в хірургічному відділенні №2, що підтверджується Випискою № 0256412 від 29.03.2012 року.

Після ДТП та в зв"язку з отриманням зазначених ушкоджень позивач зазнала душевних страждань в наслідок неможливості вести активний спосіб життя, постійного відчуття безпорадності через отримані травми, нервову напругу, пригнічений душевний стан, що завдає їй незручності, пошкодження автомобіля та позбавлення можливості ним користуватися, в зв"язку з чим їй прийшлося докладати додаткових зусиль для організації свого життя та роботи, що негативно вплинуло на її матеріальний та емоційний стан.

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти даних вимог позивача відповідачем суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких вона зазнала, та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Встановлено, що в зв»язку із пошкодженням належного їй автомобіля та необхідністю здійснення оцінки спричиненої їй матеріальної шкоди позивач понесла витрати по оплаті послуг експерта з проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи, а саме сплачений судовий збір у сумі 1198,26 грн., що підтверджується документально.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля в сумі 108 395 грн. 29 коп., понесені витрати, пов»язані з поновленням позивачем своїх прав (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) в сумі 700,00 грн., моральна шкода в сумі 7 000,00 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1198,26 грн., а всього 117 293 грн. 55 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_3, заподіяну матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в сумі 108 395 грн. 29 коп., понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., моральну шкоду в сумі 7 000,00 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1198,26 грн., а всього 117 293 грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева