Справа №265/6913/15-ц
Провадження №2/265/2847/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

при секретарі Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 січня 2012 року помер її вітчим ОСОБА_2, який мешкав на день смерті у місті Маріуполі про АДРЕСА_1. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини вказаної квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 1999 року. Дана квартира була надана померлому згідно ордеру № 255 від 17 січня 1973 року на родину з трьох людей, включаючи позивача та її матір дружину померлого ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 прізвище змінено на ОСОБА_2. 07 червня 2004 року ОСОБА_4 померла. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті були позивач та чоловік померлої ОСОБА_2, який відмовився від спадщини на її користь. Спадщину вона отримала та оформила свої спадкові права. Після смерті ОСОБА_2І спадкоємицею за законом четвертої черги є позивач , так як проживала разом зі спадкодавцем однією родиною більше пяти років до часу відкриття спадщини. Крім того, інших спадкоємців немає. Після смерті ОСОБА_2 вона подала заяву про прийняття спадщини до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як факт проживання має бути підтверджений через суд. Позивач посилається на те, що вона дійсно проживала з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 у періоди з 1973 року по 1982 року, та з 1983 року по день його смерті та продовжує мешкати у вказаній квартирі, в якій зареєстрована з 2007 року. Померлого ОСОБА_2 вона вважала своїм батьком та називала його так, він її виховував з дитинства, у них був спільний бюджет, спільні втрати, вона піклувалась про батька, так як за станом здоровя він потребував у сторонньому догляді. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, позивач ОСОБА_1С.Ф звертається до суду та просить визнати її спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2, померлого 27 січня 2012 року.

02 грудня 2015 року позивач подала до суду змінену позовну заяву до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією родиною разом зі спадкодавцем, та посилаючись на ті ж самі обставини та на діюче законодавчо, просить встановити факт її проживання разом з ОСОБА_2 однією родиною у квартирі АДРЕСА_2 у періоди з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день його смерті, тобто по 27 січня 2012 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5, діюча на підставі договору про надання правової допомоги, до суду не зявились, однак надали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Маріупольської міської ради, ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, однак надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 23 квітня 1963 року народилась ОСОБА_7, у свідоцтві про народження якої батьками записані: ОСОБА_8, ОСОБА_3. Актовий запис № 13.

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 розірваний 16 березня 1972 року. Актовий запис № 154.

Також встановлено, що 27 липня 1972 року зареєстровано шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_2. Їй присвоєно прізвище ОСОБА_2. Актовий запис № 2228.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Будинок шлюбу міста Жданова 03 липня 1982 року, зареєстрований шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7. Їй присвоєно прізвище Павленко. Актовий запис № 2230.

Згідно до свідоцтва про одруження, виданого Виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовськог району Донецької області 06 січня 2005 року, зареєстрований шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Їй присвоєно прізвище Оленюк. Актовий запис № 02.

Відповідно до ордеру № 255, виданого 17 січня 1973 року. ОСОБА_2 видана квартира АДРЕСА_3 Маріуполі на родину з трьох людей, а саме на нього, дружинну ОСОБА_3, ОСОБА_7.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1999 року Управлінням міського майна, квартира АДРЕСА_4 у мсті Маріуполі належить на праві приватної спільної (сумісної) власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Судом також встановлені факти, що ОСОБА_14 померла 07 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 08 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, а ОСОБА_2 помер 27 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28 січня 212 року Ордонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спад-кодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02 серпня 2007 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської деревної нотаріальної контори ОСОБА_15, ОСОБА_1 є спадкоємицею цілого майна після смерті ОСОБА_14, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2.

Факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день смерті ОСОБА_2 27 січня 2012 року, підтверджується актом ПП Ваш двір від 28 жовтня 2015 року.

Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 листопада 2015 року ОСОБА_1 відмовлено Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією родиною з ОСОБА_2.

Сукупність зібраних доказів дає підстави суду прийти до висновку, що ОСОБА_16 постійно проживала разом з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день його смерті 27 січня 2012 року, однією родиною. Встановлення даного факту тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті - задовольнити.

2. Встановити факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 з 1973 року по 1982 рік, з 1983 року по день його смерті 27 січня 2012 року, однією родиною.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя _____________________