Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1247/15-ц
Провадження по справі № 2/514/578/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді М.В. Козирєва

за участю секретаря О.В. Терзі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № BL_ЖГ00004446 від 13 грудня 2010 року в розмірі 20 749,06 гривень.

Позовні вимоги мотивував тим, що 13 грудня 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» (скорочене найменування ПАТ «ОСОБА_4) та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір № BL_ЖГ00004446, відповідно до якого позивачем наданий відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % на рік та комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 13 грудня 2013 року.

Оскільки відповідач не виконувала умови кредитного договору, виникла заборгованість по договору, що станом на 19 серпня 2015 року становить 20749,06 гривень.

В судове засідання представник позивача не з'явився. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій він підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дійсно укладала з банком зазначений кредитний договір, дійсно частину коштів разом із процентами не повернула, оскільки тяжко захворіла і не могла своєчасно повернути кошти, проте заперечувала проти сплати пені на суму 16426,07 гривень з причини її значного перевищення фактичної суми боргу.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що 13 грудня 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» (скорочене найменування ПАТ «ОСОБА_4) та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір № BL_ЖГ00004446, відповідно до якого позивачем наданий відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % на рік та комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення 13 грудня 2013 року.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту, не сплачувала відсотки за користування кредитом та плату за управління кредитом, які передбачені п.2.5 Договору виникла заборгованість за наданим кредитним договором.

Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19 серпня 2015 року складає 20 749 грн. 06 коп., в тому числі:

- прострочена до повернення сума кредиту 2 017 грн. 05 коп.;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 180 грн. 94 коп.;

- прострочена комісія за управління кредитом 1 125 грн. 00 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 16 426 грн. 07 коп.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором ОСОБА_4 зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши зазначений договір, встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором; боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримала, але своїх зобовязань за договором належним чином не виконала, суд вважає, що позивач має право на повернення кредиту, отримання відсотків та відшкодування завданих простроченням збитків.

Разом з тим, враховуючи стан здоровя відповідача, її пенсійний вік, також те, що розмір неустойки (пені) значно перевищує заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 2017 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, на загальну суму 6339,99 грн., зокрема:

- прострочена до повернення сума кредиту 2 017 грн. 05 коп.;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 180 грн. 94 коп.;

- прострочена комісія за управління кредитом 1 125 грн. 00 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2017 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) від 20 березня 2015 року № 63 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_2

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача з зазначеним позовом до суду, уповноважена особа Фонду звільнена від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Отже, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (68542, АДРЕСА_1; паспорт серії КК 656256, виданий Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 21.06.2001 року; ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) загальну суму заборгованості в розмірі 6339 гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (68542, АДРЕСА_1; паспорт серії КК 656256, виданий Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 21.06.2001 року; ІПН НОМЕР_1) на користь держави суму судових витрат в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв