Справа № 462/125/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/5820/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Шандри М.М.,Курій Н.М.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПП «ВВП Сервіс», третя особа директор ПП «ВВП Сервіс» ОСОБА_4 про скасування наказів, поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та оплату за вимушений прогул, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішеня суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в наказі № 22/09-2014 від 22.09.2014 року зазначено, що такий виданий на виконання наказу від 01.09.2014 року № 01/09-2014 «Про зміни в організації виробництва і праці на підприємстві», який стосується інших працівників підприємства, а не диспетчерів. При цьому у наказі № 22/09-2014 від 01.09.2014 року, яким введено в дію новий штатний розпис зі зміненим посадовим окладом для ОСОБА_2, відсутнє посилання на наказ від 01.09.2014 року. Зазначений наказ не був доведений до його відома. Крім того, відповідачем не обгрунтовано, а судом не взято до уваги, які саме зміни в організації виробництва і праці стали підставою для видачі наказу № 22/09-2014 про зменшення розміру посадового окладу диспетчерів, а також для видачі наказів: № 14/11-2014 від 14.11.2014 року, про перенесення строку вступу у дію змін умов праці та № 28-3/11-2014 від 28.11.2014 року про звільнення з посади диспетчера ОСОБА_2

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді диспетчера диспетчерської служби ПП «ВВП Сервіс» з 24.12.2012 року, з посадовим щомісячним окладом у розмірі 3700 грн. /а.с.56/. У посадові обовязки позивача входило забезпечення виконання диспетчеризації обєкта за адресою: м. Львів, вул. Городоцька,226, що підтверджується посадовою інструкцією диспетчера ПП «ВВП Сервіс» /а.с.60-62/.

У звязку зі зменшенням обсягу виконуваних робіт, директором ПП «ВВП Сервіс» ОСОБА_4 був виданий наказ № 01/09-2014 від 01.09.2014 року про зміни в організації виробництва та праці на підприємстві /а.с.50/. Відповідно до п. 1 зазначеного наказу було вирішено перерозподілити виконання обовязків працівниками, забезпечити рівномірне навантаження щодо обємів виконуваної роботи та затрат робочого часу в межах 40-годинного робочого часу.

Факт зменшення обєму виконаних робіт на ПП «ВВП Сервіс» підтверджується цивільними договорами, укладеними між відповідачем та ТОВ «Будстар Груп» у 2014 році /а.с.78-86/, а також фінансовою звітністю відповідача станом на 30 вересня 2014 року, з якої вбачається, що чистий дохід підприємства за 9 місяців 2014 року склав 27128000,00 грн., що в двічі менше в порівнянні за той же період 2013 року, коли дохід підприємства складав 5750000,00 грн. /а.с.48/.

На виконання наказу № 01/09-2014 від 01.09.2014 року по підприємству було видано наказ №22/09-2014 від 22.09.2014 року «Про зміну умов праці», яким з 22.11.2014 року зменшено посадові оклади диспетчерам ПП «ВВП Сервіс» /а.с.51/ з 3700 грн. до 2800 грн.

Крім того, був виданий наказ № 29/09-2014 від 29.09.2014 року про зміну істотних умов працівників та становлення неповного робочого дня із погодинною оплатою праці» /а.с.75/. Зазначеним наказом з 02.12.2014 року на підприємстві була введена погодинна плата праці, а також встановлений неповний робочий день 5 годин за графіком з 10.00 год. до 16.00 год. з перервою на обід з 12.00 год. до 13.00 год. для наступних категорій працівників: директора, бухгалтера, головного інженера, інженера-електрика. Також були змінені істотні умови праці працівникам відділу енергетичного забезпечення з відрядної на погодинно-преміальну систему оплати праці.

З наказом №22/09-2014 від 22.09.2014 року «Про зміну умов праці» з 22.11.2014 р. ОСОБА_2 був ознайомлений 22.09.2014 р., однак від продовження роботи на запропонованих умовах відмовився.

Наказом ПП «ВВП Сервіс» № 14/11-2014 від 14.11.2014 року строк введення в дію змін умов праці було перенесено на один місяць - на 22.12.2014 року.

Наказом № 28-3/11-2014 від 28.11.2014 року позивача звільнено з посади диспетчера з 28.11.2014 року на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України /а.с.116/.

22.12.2014 року наказом № 3-22/12-2014 ПП «ВВП Сервіс» вказаний наказ був скасований, а дата звільнення позивача була змінена на 22.12.2014 року /а.с.117/, тобто на дату вступу в дію нових істотних умов праці на підприємстві, за період з 28.11.2014 р. по 22.12.2014 р. позивачу було нараховано заробітну плату.

Стаття 36 КЗпП України визначає підстави припинення трудового договору.

Однією із таких підстав є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці (п.6 ч. 1 ст. 36 КЗпП).

До істотних умов праці трудове законодавство відносить систему та розмір оплати праці, про що зазначено у ч. 3 ст. 32 КЗпП. Крім цього, вказана норма передбачає обовязок працедавця повідомити працівника про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 32 КЗпП, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами господарської діяльності ПП «ВВП Сервіс» не могло зберегти колишні умови праці працівників і тому наказом №22/09-2014 від 22.09.2014 року було внесено зміни у штатний розпис в частині зменшення розміру посадових окладів диспетчерів, оскільки умови їх роботи передбачали змінний характер роботи з дотриманням вимог щодо їх відпочинку, а тому це питання не могло бути врегульоване у спосіб, який було встановлено для інших працівників підприємства - перехід окремих працівників з відрядної на погодинно-преміальну систему оплати праці та встановлення неповного робочого дня, що для всіх працівників підприємства в кінцевому результаті передбачало зменшення заробітної плати.

Основною метою запровадження змін істотних умов праці на підприємстві, як пояснив в засіданні колегії суддів власник та директор приватного підприємства - третя особа ОСОБА_4, було збереження робочих місць за працівниками з метою недопущення їх вивільнення. Заробітна плата диспетчерів хоча і зменшилася, але її розмір 2800 грн. залишався значно вищим від розміру мінімальної заробітної плати, гарантованої державою.

Так як ОСОБА_2 був попереджений про наступні зміни істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці, від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці відмовився, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач з дотриманням вимог ст.32 КЗпП України звільнив останнього на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Твердження ОСОБА_2 про те, що після його звільнення, як і звільнення інших диспетчерів підприємства, істотні умови праці для диспетчерів фактично не змінилися, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, до звільнення позивача з роботи на підприємстві працювало 10 диспетчерів на умовах безстрокового трудового договору. У період грудня 2014 року - січня 2015 року на вакантні посади було прийнято 7 диспетчерів за цивільно - правовими угодами. На даний час посад диспетчерів у штатному розкладі ПП «ВВП Сервіс» немає. Тобто, при меншій кількості диспетчерів підприємство змогло забезпечити виплату винагороди диспетчерам на попередньому рівні. До того ж, розмір такої винагороди забезпечувався виконанням диспетчерами додаткових видів робіт, що підтверджується, окрім пояснень представників відповідача, документальними даними і податковим розрахунком форми №1 Д. А тому, виконання обовязків диспетчерів на умовах цивільно - правових договорів, на думку колегії суддів підтверджує наявність змін в організації виробництва і праці на ПП «ВВП Сервіс».

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шандра М. М.

ОСОБА_5