У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Селянське (фермерське) господарство «Зоря», про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), в якому просив визнати недійсним договір поруки від 11 квітня 2008 року № 010/28-10/007-08/3Д, підписаний між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3, в якому його зобов'язання як поручителя визначені у розмірі 27 722,77 доларів США.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 11 квітня 2008 року між відповідачем та селянським (фермерським) господарством «Зоря» (далі - СФГ «Зоря»), головою якого є позивач, укладено кредитний договір № 010/28-10/007-08/Д на суму 140 000 грн, але відповідач не надавав позики у сумі 140 000 грн, мотивуючи тим, що виник тимчасовий дефіцит гривневих ресурсів. Через декілька днів, а саме: 14 квітня 2008 року начальник Петриківського відділення ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 запропонувала кредит у доларах США (еквівалентно 140 000 грн).

Селянське (фермерське) господарство «Зоря» (позичальник) є сільгоспвиробником і для виконання необхідних робіт йому були потрібні кошти для придбання пально-мастильних матеріалів, мінеральних добрив тощо.

Враховуючи, що банк запевняв про неможливість здійснення кредитування у гривні через її відсутність і пропонував долари США, 14 квітня 2008 року позивач, як голова СФГ «Зоря», підписав кредитний договір № 010/28-10/007-08/Д у доларах США, який був підготовлений працівниками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Але датою укладання нового кредитного договору було зазначено не фактичну дату підписання - 14 квітня 2008 року, а дату підписання першого гривневого кредитного договору - 11 квітня 2008 року.

У цей день, 14 квітня 2008 року, позивач підписав чимало різних паперів, які готували працівники банку. Других екземплярів він не отримав. Вищевказані події та обставини встановлені у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2013 року у справі № 201/10101/13-ц, яке після перегляду в апеляційному порядку набрало законної сили.

У вказаній справі позивач та начальник Петриківського відділення банку «Аваль» ОСОБА_4 були допитані як свідки та пояснили, що 14 квітня 2008 року кредитний договір від 11 квітня 2008 року № 010/28-10/007-08/Д ними змінено в частині валюти кредиту у зв'язку з відсутністю коштів у відповідача в національній валюті України. У жовтні 2012 року відповідач пред'явив позивачу договір поруки від 11 квітня 2008 року № 010/28-10/007- 08/3Д, згідно із яким він є поручителем на суму 27 722,77 доларів США за кредитним договором від 11 квітня 2008 року №010/28-10/007-08/Д, але саме в цей день, 11 квітня 2008 року, договір поруки за кредит у доларах, він не підписував. Більше того, незважаючи на те що кредит був підписаний у доларах США через відсутність гривні у банку, 21 квітня 2008 року банк видав позичальнику СФГ «Зоря» позику, але не в доларах США, а в гривні.

Посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року він мав волевиявлення на вчинення договору поруки в гривні, це відповідало його внутрішній волі та потребам фермерського господарства, просив на підставі ч. 1 ст. 230 ЦК України визнати недійсним договір поруки, оскільки відповідач ввів його в оману щодо відсутності гривневих ресурсів, ціни договору та спірний договір він підписав під впливом обману з боку відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суд Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року скасовано. Визнано недійсним договір поруки від 11 квітня 2008 року № 010/28-10/007-08/3Д, підписаний між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, в якому зобов'язання поручителя визначене в розмірі 27 722,77 доларів США.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судоми норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Разом з тим, заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте ним подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права дійшов правильних висновків про визнання спірного договору недійсним з підстав визначених ст. ст. 203, 2015 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» строк на касаційне оскарженнярішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Селянське (фермерське) господарство «Зоря», про визнання недійсним договору поруки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ