печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді: Литвиновій І. В., при секретарі Іванові Г. Д., розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неповернутої суми позики та процентів за користування позикою, -

В С Т А Н О В И В :

21.08.2015 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача посилається на ті, обставини, що відповідач на вимогу позивача не повертає грошові кошти, отримані за договором позики від 22.01.2010, та нараховані проценти, не вчиняє дій направлених на виконання зобов'язання за вказаним договором, що свідчить про свідоме ухилення від виконання належним чином взятих на себе зобов'язань та відсутність наміру повертати грошові кошти, як вказано у заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Прохальна частина заяви про забезпечення позову не містить даних про майно (рухоме, нерухоме майно, грошові кошти, відносно яких можуть бути застосовані заходи забезпечення), що належать ОСОБА_2 та знаходяться у нього або в інших осіб, такі відомості не вбачаються також із змісту самої заяви.

За правилами статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.ч. 1-3 вказаної статті Кодексу).

У заяві про забезпечення позову заявником не наведено підстав щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання, оскільки ґрунтуються на припущеннях, суб'єктивній оцінці обставин.

Проте, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неповернутої суми позики та процентів за користування позикою- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І. В. Литвинова