АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/904/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 22-ц/789/1576/15 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Демкович Ю. Й., Козак І. О.,

секретар - Танцюра О.В.

з участю представника Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ПАТ Акцент-Банк звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог зазначено, що 30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Акцент-Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 27 червня 2015 року виникла заборгованість у сумі 24970,03 грн., з них : 2638,60 грн. заборгованість за кредитом, 12366,19 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 8300,00 грн. пеня та комісія, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 1165,24 грн. штраф (процентна складова), а тому просить стягнути вказану заборгованість, а також сплачений судовий збір 249, 70 грн.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ПАТ Акцент-Банк просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Вказує, що рішення є незаконним та необґрунтованим, суд прийшов до неправильного висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Правовідносини між банком та ОСОБА_1 не припинялися і мають триваючий характер, так як строк дії платіжної картки не припиняє строку дії кредитного договору, а тому позовна давність застосуванню не підлягає. Судом не враховано, що згідно Умов та правил надання банківських послуг, сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, однак, якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін. На час звернення до суду дія договору не припинена.

Заслухавши пояснення представника ПАТ Акцент-Банк, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, врахувавши клопотання відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 30 липня 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячна комісія 3,5%.

Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - це розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності та повернення.

Відповідно до розділу 2, п.6.1, 6.5 зазначених Умов, відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, оплачувати комісії на умовах, визначених цим договором, зокрема, щомісячно сплачувати мінімальний обовязковий платіж, який визначається за вказаною в договорі формулою, протягом строку дії карти.

Згідно п.п.3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 5.4 Правил користування платіжною картою, строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти. Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Строк повернення кредиту в повному обсязі сторонами обумовлено не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (поле MONTH).

Відомості щодо строку дії виданої відповідачу кредитної картки у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, відповідно до п.9.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, з можливістю продовження його дії.

Виходячи із зазначеного положення договору, картка була видана відповідачу на строк 12 місяців.

На пропозицію колегії суддів представити докази щодо строку дії виданої відповідачу картки, представник позивача пояснила, що у позивача відсутні відомості щодо строку дії виданої відповідачу кредитної карти, а також те, чи продовжувався строк дії карти, чи видавалась нова карта, таких доказів вона не може представити.

Таким чином, виходячи з наявних у справі доказів, строк дії виданої відповідачу картки, та строк повернення кредитних коштів, закінчився через 12 місяців після укладення договору, тобто 30.07.2009 року.

Як вбачається із представленого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач вносив кошти на погашення заборгованості по кредиту та відсотків у серпні та жовтні 2008 року, після цього було здійснено ще один платіж у сумі 100 грн. 7 червня 2010 року.

Жодних інших дій щодо користування кредитним коштами чи їх повернення ОСОБА_1 не вчиняв.

Заборгованість за кредитним договором складає : 2638, 60 грн. - заборгованість за кредитом, 12 366 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 8300 грн. - пеня, а також банком нараховано штрафи.

Відповідно до ст. 261, 267 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки відповідач неналежно виконував умови договору щодо повернення кредитних коштів щомісячними платежами, останній платіж вніс 7 червня 2010 року, строк повернення кредиту закінчився із строком дії виданої відповідачу картки у липні 2009 року, а з даним позовом банк звернувся 17 серпня 2015 року, тобто з пропуском передбаченого законом 3-річного строку позовної давності, тому висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку пропуском позивачем строку позовної давності є вірним.

Разом з тим, помилковим є посилання суду першої інстанції на п.7 ч.11 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів, оскільки дана норма стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту, а тому дане посилання слід виключити з мотивувальної частини рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що дія укладеного між сторонами кредитного договору не припинена, а тому строк позовної давності судом застосовано неправильно, колегія суддів оцінює критично, виходячи з таких мотивів.

Верховним Судом України висловлена правова позиція в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14) про те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії карти, а не закінченням строку дії договору.

Оскільки строк дії виданої відповідачу карти закінчився, докази щодо видачі нової карти відсутні, останній платіж відповідачем було здійснено 7 червня 2010 року, про що позивачу було відомо, строк позовної давності обчислюється з моменту, коли особа дізналася про порушення свого права, тому посилання на продовження строку дії договору є безпідставним.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк від 23 жовтня 2015 року відхилити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2