Справа № 202/2198/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що 29 вересня 2015 року о 12 годині 05 хвилин в районі електроопори № 516 по проспекту імені газети Правда в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 з напівпричепом ТЗ 13 № НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та належного йому автомобіля НОМЕР_3 під його керуванням, в результаті якої його автомобілю були завдані механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року встановлена вина відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 01.11.2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої пошкодження його автомобіля НОМЕР_3 складає 23216, 37 грн. Позивач вказує, що ПАТ Страхова компанія Юнівес йому було відшкодовано 18108 грн. Залишок несплаченої матеріальної шкоди становить 5108,37 грн., що включає в тому числі втрату товарного вигляду автомобіля. Крім того, ним було сплачено за дефектовку автомобіля 160 грн. Отже загальний розмір матеріальної шкоди становить 5268,37 грн. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому завдана моральна шкода, яку оцінює в 50000 грн. Оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ Страхова компанія Країна згідно з полісом № АВ /6492153, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ПАТ Страхова компанія Країна в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5268,37 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., а також судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, вважав, що оскільки його цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Країна», то шкоду має відшкодовувати страховик. Крім того, вважав, що розмір моральної шкоди позивачем завищений.

Представник ПАТ СК Країна ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також надав письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнав та зазначив, що дійсно цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ СК Країна. 12 березня 2013 року ПАТ СК Країна отримало претензію ПрАТ СК Юнівес про відшкодування збитків у порядку регресу в розмірі 15935 грн., що були виплачені ПрАТ СК Юнівес позивачу за умовами договору КАСКО. ПАТ СК Країна задовольнила вимогу ПрАТ СК Юнівес у повному обсязі, перерахувавши суму відшкодування в розмірі 15 435 грн. (з урахуванням франшизи 500 грн.). Відповідно до п. 7 ст. 32 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів втрата товарного вигляду автомобіля страховиком не відшкодовується. Жодних майнових вимог до ПАТ СК Країна з боку позивача не було. Крім того, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди позивач не зазнав ушкодження здоров'я, то відповідно до ст. 26-1 вищевказаного Закону позовні вимоги про відшкодування страховиком моральної шкоди є безпідставними. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року о 12 годині 05 хвилин в районі електроопори № 516 по проспекту імені газети Правда в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 з напівпричепом ТЗ 13 № НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та належного позивачу автомобіля НОМЕР_3 під його керуванням.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року, яка в силу частини 4 статті 61 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі, встановлена вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

На момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно з полісом № АВ /6492153.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 205 від 01.11.2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_3, складає 23216, 37 грн.

Згідно зі страховим актом № А-0816/ДП від 01.11.2012 року ПрАТ «СК «Юнівес», в якому на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований належний позивачу автомобіль НОМЕР_3 відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 89-А/12/ДП від 13.06.2012 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 15935 грн.

Після цього ПАТ СК «Країна» на підставі письмової претензії ПрАТ «СК Юнівес» № 108-21/13 перерахувало останньому суму страхового відшкодування в зазначеному розмірі, що підтверджується копією платіжного доручення № 1371 від 26 червня 2013 року.

Відповідно до статті 22 п. 22.1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому статтею 29 цього Закону передбачено, що страховою компанією відшкодовуються витрати, понесені у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, у тому числі пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу відповідно до цього Закону страховик не відшкодовує (п. 32.7 ст. 32 Закону).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Приймаючи до уваги, що страховик ПАТ СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК Юнівес», яким відповідно до договору майнового страхування таке страхове відшкодування було сплачено на користь позивача, але розмір страхової виплати є недостатнім для повного відшкодування шкоди, завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що з урахуванням принципу повного відшкодування шкоди потерпілому обовязок щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страхової виплатою необхідно покласти на відповідача ОСОБА_3

Таким чином суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та отриманою позивачем страховою виплатою в межах заявлених позовних вимог у сумі 5108,37 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат за дефектовку автомобіля в розмірі 160 грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати не є реальними збитками, завданими позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України оригінали документів, які підтверджують понесення позивачем таких витрат, суду надані не були.

Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів відшкодування моральної шкоди, то вони також підлягають частковому задоволенню.

Як визначено статтею 26-1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Така шкода відповідно до статті 23 цього Закону, зокрема, може бути повязана з лікуванням потерпілого, тимчасовою або стійкою втратою працездатності або полягати у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Разом із тим судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 29 вересня 2012 року шкода здоровю позивача завдана не була.

З позовної заяви вбачається, що вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем заявлені саме у звязку з пошкодженням його майна.

Отже позивачем необґрунтовано предявлено вимоги про стягнення моральної шкоди зі страховика.

В той же час відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав моральну шкоду, оскільки внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_3 був пошкоджений його автомобіль, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди винною особою у відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України.

Враховуючи характер правопорушення, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань, завданих позивачу, який був змушений проходити лікування в невропатолога, суд вважає необхідним позов у цій частині задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., виходячи з моральних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідач ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5108 (пять тисяч сто вісім) грн. 37 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко