№ 2/521/5187/15
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Борисової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В останнє судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач у судові засідання не зявлялася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.
П. п. 5.2.3. договору передбачено, що перший внесок по договору складає 3000 грн., які відповідачем були сплачені при придбанні Товару. Решту клієнт сплачує кожного двадцятого числа протягом шістьох місяців рівними частинами по 1476 грн.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що право власності на Товар переходить від продавця покупцеві після підписання Акта прийому-передачі Товару, який було підписано сторонами договору 05 квітня 2014 року.
Тобто, до ОСОБА_2 перейшло право власності на комплект косметичної продукції під товарним знаком «Desheli».
Станом на 05.10.2014 року остаточний розрахунок по договору купівлі-продажу повинен був бути здійсненим, однак, як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 06.10.2014 року сума боргу становить 8852 грн.
01 серпня 2014 року між ТОВ «Бьюті Крістал» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Бьюті Крістал» передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняла на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові за договором № 15/04 від 05 квітня 2014 року.
01 серпня 2014 року на адресу ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги.
10 липня 2015 року ФОП Богдан надіслала ОСОБА_2 претензію, в якій запропонувала в 5-денний строк з моменту отримання претензії оплатити суму боргу по договору в розмірі 8851 грн.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу укладення договору купівлі-продажу, які регулюються главою 54 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частинами 2, 3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок збитків за прострочення оплати по договору купівлі-продажу згідно ст. 625 ЦК України, відповідно до якого індекс інфляції за період прострочення складає 4220 грн. 80 коп., три процента річних складає 196 грн. 40 коп. З відповідним розрахунком суд погоджується, так як він здійснений відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 629, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий Ю.В. Тополева