№ 207/3357/15-ц
№ 2/207/1437/15
09 листопада 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Плохій А.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 26 грудня 1990 року; шлюб зареєстрований Гетаговітською сільрадою Тавушського територіального відділення РАЦС Вірменської Республіки за актовим записом № 11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися у липні 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї на думку позивачки це різниця характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, а також подружня зрада відповідача. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають.
В наданій суду письмовій заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем неможливим і, оскільки відповідач не з`являється за викликами суду, хоча постійно проживає за місцем реєстрації, просить суд про ухвалення заочного рішення у справі, наслідки ухвалення заочного рішення позивачу зрозумілі.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 26 грудня 1990 року Гетаговітською сільрадою Тавушського територіального відділення РАЦСу Вірменської Республіки за актовим записом № 11 (л.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. 8). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися у липня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. Відповідач зловживає спиртними напоями та допускав поружню зраду. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків та примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають.
Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст. 17 Закону України Про міжнародне приватне право іноземці та особи без громадянства мають цивільну правоздатність в Україні нарівні з громадянами України, крім випадків, передбачених законом або міжнародними договорами України.
Відповідно до ч.2 ст. 58 Закону України Про міжнародне приватне право шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно ст. 63 зазначеного Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
В контексті ст. 60 Закону України Про міжнародне приватне право , правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.
Як видно з наданих позивачкою документів, сама позивачка на даний час є громадянкою України, що підтверджено копією її паспорта, виданого 17.08.2001 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області (л.с.6), а відповідач є громадянином ОСОБА_4 та має тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами зареєстровано за межами України у 1990 році.
Враховуючи вищевикладене, судом застосовуються до правовідносин між сторонами норми законодавства України, оскільки як позивачка, так і відповідач на даний час мешкають в Україні, та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 224 228 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 грудня 1990 року Гетаговітською сільрадою Тавушського територіального відділення РАЦСу Вірменської Республіки за актовим записом № 11 розірвати.
Залишити без змін прізвище ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий у справі ОСОБА_5