Номер провадження 2/754/4353/15
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі - Фацул М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 500 гривень та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.11.2013р. між АТ «СК «Нова» та ОСОБА_2 укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6752110, за яким застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1. 24.11.2013р. в м. Києві відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Фольксваген», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2013р. встановлено, що зазначена ДТП відбулась в результаті порушення ОСОБА_1. правил дорожнього руху України. На підставі калькуляції дефектів системи Аудатекс від 21.01.2014р., АТ СК «Нова» складено страховий акт №110 від 06.02.2014р. та здійснено зобов'язання по виплаті страхового відшкодування в розмірі 10500 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Про ДТП, що сталася 24.11.2013р. відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не був повідомлений ні страхувальником, ні відповідачем. 02.01.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір купівлі-продажу боргових зобов'язань. Згідно додаткової угоди №1 до договору права щодо стягнення коштів з відповідача перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед».

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні від 09.10.2015р. просили провести розгляд справи за відсутності представника позивача в зв'язку з великою завантаженістю юристів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судові засідання, призначені на 06.10.2015р., 04.11.2015р. та 24.12.2015р. не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомляв.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача в поданій суду заяві, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6752110 автомобіль «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Нова».

24.11.2013р. о 10 год. 20 хв. в м. Києві по пр.-ту Голосіївському, керуючи автомобілем «Міцубісі», д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 після повної зупинки автомобіля на регульованому пішохідному переході не забезпечив нерухомий стан автомобіля, внаслідок чого автомобіль покотився та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2013р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 425 гривень.

Згідно страхового акту №110 від 06.02.2014р.., платіжних доручень № 15791 від 06.02.2014р., №16006 від 21.02.2014р., страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Нова» було сплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування у сумі 10 500 гривень.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідачем не було надано доказів про письмове повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 24.11.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1193 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

02.01.2014р. між ПрАТ «Страхова компанія «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір купівлі-продажі боргових зобов'язань, відповідно до умов якого продавець продає (переуступає) покупцю - позивачу права на Регресні вимоги, який включає в себе Регресні справи (перелік яких міститься у Додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такі Регресні вимоги та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду.

Відповідно Додаткової угоди до додатку №1 до договору купівлі-продажу боргових зобов'язань від 03.03.2014р., перелік регрес них справ доповнено регресною справою №Ц-4128 від 22.01.2014, об'єкт страхування Мітсубіші АА 1710 РВ, дата страхового випадку 24.11.2013р., поліс №АС/6752110, страхувальник ОСОБА_2, винна особа - ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 п.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» 10 500 гривень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 179, 202, 209, 212, 218, 224 ЦПК України, ст. 215, 220, 799, 1167, 1187, 1188 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед», в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 10 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед», судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя