Справа № 594/1112/15-ц
Провадження №2/594/507/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя, вказуючи, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 Шлюб між ними розірвано за рішенням Борщівського районного суду від 10.10.2012 року. В період шлюбу ними за спільні кошти набуто майно, а саме квартира АДРЕСА_1, що зареєстрована на ОСОБА_2 відповідно до Договору купівлі-продажу та земельна ділянка площею 0,2500 га, яка знаходиться на території с.Слобідка-Мушкатівська Борщівського району Тернопільської області. Державний акт на право власності видано на ОСОБА_2 Це майно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто кожному з них належить по ? частині. Земельна ділянка надавалася їм на рівних правах як молодому подружжю для будівництва будинку. Заява подавалася у Мушкатівську сільську раду Борщівського району від імені її колишнього чоловіка тому, що на той час її ще не виповнилося 18 років. Просила провести поділ спільного майна подружжя і виділити у власність їй 1/2 частину квартири та 1/2 частину земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги та вказала, що в період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 29.05.2009 року набуто нерухоме майно - квартиру за АДРЕСА_5. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем не домовилися про порядок поділу нерухомого майна. Враховуючи те, що їхня з відповідачем спільна дочка ОСОБА_3 після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів та не надає будь якої допомоги, в тому числі і фінансової, вважає що розмір частки в квартирі необхідно встановити 2/3 їй, а 1/3 ОСОБА_2 і просить визнати за нею право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_4 Судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінені позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні 11 листопада 2015 року позову не визнав і пояснив, що позивач не обґрунтувала своїх вимог, а заборгованість по сплаті аліментів не може бути підставою для збільшення частки позивача у майні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно фотокопії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 24 грудня 2007 року Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 18, сторони уклали шлюб 24 грудня 2007 року.

Рішенням Борщівського районного суду від 10 жовтня 2012 року, шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №18 - розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_3 ( свідоцтво про народження видане 06 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована на АДРЕСА_6 що підтверджується фотокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 29.12.2009 року виданого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_7 . Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу /ВМЕ 629521, ВМЕ 629522, за № 1115/29.05.2009 року/ Прокопович Л.П. приватний нотаріус Борщівського нотаріального округу Тернопільської області.

Копією Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 29.05.2009 року приватним нотаріусом Борщівського нотаріального округу Прокопович Л.П., підтверджується, що 29.05.2009 року ОСОБА_2 купив в ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_2. Відповідно до п. 4.5 даного договору дружина покупця ОСОБА_1 дала згоду на купівлю квартири, що підтверджується заявою, підпис на якій засвідчений цим же приватним нотаріусом 29 травня 2009 року за № реєстру 1114.

Згідно Висновку про вартість майна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8, наданого ТзОВ «Експертно-консультаційна фірма «Орієнтир-Оцінка»», ранкова вартість об»єкту оцінки з округленням становить 148400 гривень, в тому числі вартість ? частини квартири становить 74200 грн.

З Акту №3-21/2843 від 18 травня 2015 року про нарахування заборгованості по аліментах, вбачається, що станом на 18.05.2015 року до сплати нараховано 13717,74 грн. аліментів. Боржником ОСОБА_2 сплачено 7920,00 грн. Заборгованість становить 5797,74 грн.

З Акту №3-21/4657 від 26 серпня 2015 року про нарахування заборгованості по аліментах, вбачається, що станом на 25.08.2015 року до сплати нараховано 15067,74 грн. аліментів. Боржником ОСОБА_2 сплачено 7920,00 грн. Заборгованість становить 7147,74 грн.

З Акту №3-21/5342 від 27 жовтня 2015 року про нарахування заборгованості по аліментах, вбачається, що станом на 27.10.2015 року до сплати нараховано 15967,74 грн. аліментів. Боржником ОСОБА_2 сплачено 7920,00 грн. Заборгованість становить 8047,74 грн.

Згідно довідки про склад сім»ї №106 від 14.09.2015 року виданої об»єданням співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ,97», до складу сім»ї ОСОБА_1 входить ОСОБА_3 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Борщівського районного суду від 26 листопада 2012 року визнано, договір купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, посвідчений 29 травня 2009 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., зареєстрований в реєстрі за Р № 1115, удаваним. Визнано, що між сторонами ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 29 травня 2009 року у місті Борщеві укладений договір дарування квартири за АДРЕСА_1.

Рішенням від 17 січня 2013 року Колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення суду від 26 листопада 2012 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_8, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П.про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним та визнання укладеним договору дарування квартири.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу і мають право розділити майно за взаємною згодою.

Сторони не дійшли взаємної згоди щодо поділу майна через небажання відповідача.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Між сторонами не укладено шлюбного договору та немає домовленості щодо часток в спільному майні, а тому виходить з норми закону, що їх частки є рівними.

Також сторони не досягли згоди між собою на отримання грошової компенсації, а майно, яке просить поділити позивачка реально є неподільним.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (надалі за текстом - Постанова), визначено що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Частинами 2 і 3 ст. 70 СК України передбачено, що суд при вирішенні спору про поділ майна може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивач в судовому засіданні довела факт проживання малолітньої дитини з нею, однак цього недостатньо для збільшення її частки, оскільки відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини відповідно до рішення суду і сплачує аліменти, маючи тільки певну заборгованість, яку він зобов'язаний погасити і контроль здійснює державна виконавча служба. Посилання позивача на ненадання відповідачем іншої допомоги нічим не обґрунтована.

Виходячи з наведеного суд вважає, що квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя, а тому змінені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири на суму 74200 грн.

Крім того судові витрати в сумі 742 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.355,368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» керуючись ст.ст. 10,11,60, 212 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 на суму 74200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 742 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду: Чир П.В