У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від

16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 5 714,19 грн за період з грудня

2010 року по лютий 2013 року включно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вірно виходив із того ОСОБА_2, отримуючи послуги, не вносив за них плати, доводи, на які посилається відповідач, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

16 квітня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна