Провадження №2/760/9044/15;
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом та просять:

1.Скасувати рішення Київської міської ради № 143-1/3607 від 6 жовтня 2005 року.

2.Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 25/100 від 0,1000 га. по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_2 від 05.05.2010р. реєстровий 06-7-05073, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім'я ОСОБА_1 визнати недійсним.

3.Визнати недійсним державний на право власності на земельну ділянку площею 25/100 від 0,1000 га. по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_3 від 05.05.2010 реєстровий 06-7-05072, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім'я ОСОБА_2 визнати недійсним.

4.Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 47/200 від ОД 000 га. по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_4 від 17.03.2011р. реєстровий 06-7-05635, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім'я ОСОБА_3 визнати недійсним.

5.Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3/100 від 0,1000 га. по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_5 від 05.05.2010р. за реєстром 06-7-05071, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім'я ОСОБА_4 визнати недійсним.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, що вбачається з наступного.

Так, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривні.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено п'ять самостійних немайнових вимог пов'язаних між собою.

Проте, сплачено лише за одну.

В п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Виходячи з цього, в позові не обґрунтовано:

- в чому саме полягає порушення прав позивачів відповідачем,

-якими нормами чинного законодавства обґрунтовується порушення такого права, якщо воно є,

-якими діями відповідача, якщо такі є, порушено право позивачів,

- в позовній заяві позивачі просять скасувати рішення Київської міської ради № 143-1/3607 від 6 жовтня 2005 року (на підставі якого, їм були видані державні акти на землю), проте не обґрунтовують, яким чином дане рішення порушує права позивачів та в чому полягає його незаконність.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: