АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/756/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2855/15Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.

з участю: позивача ОСОБА_2, адвоката Чолана М.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа - приватний нотаріус Машівського районного нотаріального округу Довгань Анна Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок чого місцевим судом ухвалено незаконне рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення скарги не знаходить.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно до ст. 308 апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно було встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області у віці 75 років померла ОСОБА_5 (а.с. 10), яка була власником земельної ділянки площею 3, 6062 га на території Дмитрівської сільської ради, що стверджується копією державного акту серії НОМЕР_1 від 16.03.2004 (а.с. 9).

Постановою приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М. від 10.07.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с.13).

Спадкова справа після померлої ОСОБА_5 не заводилася, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № НОМЕР_2 від 03.08.2015 (а.с. 31).

З довідки Дмитрівської сільської ради № 02-38/378 від 08.07.2015 видно, що ОСОБА_5 була зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1 до дня смерті (а.с.12). В судовому засіданні позивач зазначила, що мати до дня смерті дійсно проживала в даному будинку одна.

Позивач є дочкою померлої, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.01.1960 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 30.09.1978 (а.с. 7-8), тобто згідно ст. 1261 ЦК України відноситься до кола спадкоємців за законом першої черги.

В той час з копії заповіту вбачається, що ОСОБА_5 за життя 06.03.1998 склала розпорядження за яким земельний пай площею 3, 74 га заповіла ОСОБА_2 позивачу у справі (а.с. 11), яка згідно ст. 1235 ЦК України відноситься також до спадкоємців за заповітом на це майно.

У померлої спадкоємців першої черги, крім позивача та наступних черг не виявлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що юридична необізнаність позивача про необхідність подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері та хвороба зятя, яка недоведена, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, а тому не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи із наведеного, колегія суддів, вважає, що посилання позивачки на її вік, який на момент смерті ОСОБА_5 становив 54 роки, не є беззаперечною підставою поважності пропуску строку прийняття спадщини. А тому ці доводи не впливають на вірність прийнятого судом рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо відсутності у неї коштів для своєчасного вступу у спадщину не впливають на поважність причин пропуску строку подачі заяви на вступ у спадщину, так як дана заява подається до нотаріальної контори безкоштовно.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості укладення договору з адвокатом, що потягло за собою юридичну необізнаність, не можуть бути достатньою підставою для визнання поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори, оскільки такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважними. В іншому випадку буде порушено складову принципу законності, яка знайшла своє відображення в ст. 68 Конституції України.

Окрім того, ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення їй перешкод в отриманні належної правової допомоги та відповідних консультацій в разі такої необхідності.

Також, апелянтом не надано суду докази на підтвердження того, що її зять - ОСОБА_6, внаслідок тяжкої хвороби потребував постійної сторонньої допомоги, яку повинна була надавати саме позивачка тривалий час з дня відкриття спадщини, що завадило їй звернутися до відповідного нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини. А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині не беруться до уваги, оскільки є недоведеними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Згідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь по справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачкою не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що причини пропуску нею строку для подачі заяви на прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами та є поважними.

Розгляд справи проведений місцевим судом з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності. Оцінка наданих сторонами доказів проведена з дотриманням ст. 212 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду ґрунтується на законі, зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч.1 307, 308 , 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис) Л.І.Пилипчук

(підпис) О.В.Чумак

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця