печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г.О.,

при секретарі - Бабіч В.С.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про зменшення обов'язкової частки у спадкуванні, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом та просила зменшити ОСОБА_5 обов'язкову частку у спадщині, що підлягає спадкуванню після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року і встановити її у розмірі 1/16 частини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік її бабусі - ОСОБА_6, з яким позивач проживала в одній квартирі з 02 січня 1961 року та вважала його рідним дідусем. 15 листопада 2012 року ОСОБА_6 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким заповідав їй все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право. 14 листопада 2013 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у цей же день було заведено спадкову справу. 28 листопада 2013 року відповідач, який є сином померлого та з 2000 року постійно проживає у США, звернувся до вказаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як особа, що має право на обов'язкову частку у спадщині. Посилаючись на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_6, учасник Великої Вітчизняної Війни, інвалід 2-ї групи, страждав на тяжкі хвороби, внаслідок яких, а також через похилий вік перебував у безпорадному стані, потребував постійного догляду та допомоги, і вона та її мати ОСОБА_7 надавали ОСОБА_6 необхідну допомогу, а відповідач, який виїхав на постійне місце проживання до США у 2000 році, приїздив в Україну лише тричі: за життя його батька у 2003 році та у 2009 році; будучи обізнаним про тяжкий стан здоров'я свого батька, знав про необхідність постійного догляду за ним та про необхідність постійної допомоги, але жодного разу будь-якої допомоги не надав, в тому числі і грошової.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з викладених в позовній заяві підстав та просили їх задовольнити.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, з урахуванням думки всіх учасників судового розгляду, вирішив за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 листопада 2012 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповідав все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право позивачу ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина квартири АДРЕСА_1, яка належить спадкодавцю на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва 06 грудня 2000 року, а також частка квартири, яку він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

14 листопада 2013 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6.

28 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як особа, що має право на обов'язкову частку у спадщині.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.2 вказаної статті розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До підстав для зменшення обов'язкової частки у спадщині належать не підтримання спадкоємцем зв'язків зі спадкодавцем, незважаючи на потребу останнього в цьому, на нездійснення належного за спадкодавцем догляду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5, як особа непрацездатного віку, має право на обов'язкову частку у спадщині, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування відмовлено.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не доглядав за спадкодавцем та ухилявся від надання допомоги своєму батьку, хоча мав таку можливість, у зв'язку з чим частка у спадщині підлягає зменшенню. Однак, позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені обставини. Крім того, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач перебував за межами України на постійному місці проживання, а тому з об'єктивних причин був позбавлений можливості постійно надавати допомогу хворому батьку та здійснювати догляд за ним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи зазначене, позивач не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1218, 1241 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про зменшення обов'язкової частки у спадкуванні, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Матійчук Г.О.