Провадження № 2/760/9116/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про узгодження індексації щодо стягнення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

25.12.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про узгодження індексації щодо стягнення розміру аліментів.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

З матеріалів позовної заяви випливає, що на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.05.2015 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх доньки в твердій грошовій сумі.

Проте, позивач не обґрунтувала обставини, на які вона посилається, не зазначила докази на підтвердження цих обставин, а зміст позовних вимог носить суперечливий характер.

Таким чином, позивачу належить обґрунтувати свої позовні вимоги, зазначивши, чи розмір аліментів підлягає індексації відповідно до Закону «Про індексацію грошових доходів населення», чи позивач вважає, що він повинен бути збільшений відповідно до частини першої статті 192 СК, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У зв'язку з цим, позивачу належить у своїй позовній заяві зазначити у чому полягає зміна її матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я або зазначити інші обставин, які є підставою для зміни розміру аліментів, та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішити справу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої, позовної заяви.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про узгодження індексації щодо стягнення розміру аліментів - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Шевченко