Справа № 544/1752/15-ц
пров. № 2/544/599/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представник позивача ОСОБА_1 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 у листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13 червня 1980 року вона є зареєстрованою та проживає у житловому будинку по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області.

Разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та свекрухою ОСОБА_4, якій належав зазначений житловий будинок, вела спільне господарство, сплачувала комунальні платежі.

05 вересня 1978 року помер ОСОБА_3, а 08 грудня 1982 року померла ОСОБА_4

З 1978 року позивач добудовувала вищезазначений житловий будинок за власні кошти, також були здійснені відповідні ремонтні роботи.

Позивач до цього часу проживає у вказаному житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами. Понад 50 років вона добросовісно та безперервно володіє та користується вказаним нерухомим майном та прилеглою земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточний та капітальні ремонти.

У судовому засіданні представник за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Калинова, 26 (до перейменування Урожайна, 38) у м. Пирятині Полтавської області у звязку з тим, що вона продовжує безперервно володіти вказаним нерухомим майном більше ніж пятдесят років.

Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, відповідач направив суду листа, у якому позов ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Судом установлено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13 червня 1980 року є зареєстрованою у житловому будинку по вул. Калинова, 26 (до перейменування Урожайна, 38) у м. Пирятині Полтавської області (а.с.5,34).

Вказаний будинок був придбаний та належав ОСОБА_4, проте остання право власності на нього в установленому законом порядку не зареєструвала. У 1965 році (час набуття спірного майна у власність) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був договір купівлі-продажу або сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Позивач з 1965 року проживала у будинку разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 (а.с.27) та свекрухою - ОСОБА_4, вели спільне господарство. З 1978 року позивач добудовувала вказаний будинок за власні кошти, проводила відповідні ремонтні роботи.

05 вересня 1978 року помер ОСОБА_3Д.(а.с.28), потім 08 грудня 1982 року померла його мати - ОСОБА_4, актовий запис про смерть якої відсутній.

ОСОБА_2 проживала у будинку разом з дітьми, сплачувала комунальні платежі, доглядала його, проводила капітальний та поточні ремонти та до цього часу проживає й безперервно користується та володіє вказаним житловим будинком та прилеглою земельною ділянкою (а.с.12). Всі ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відсутність правовстановлюючого документа перешкоджає позивачу розпоряджатись нерухомим майном.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, право власності на спірний будинок ні за ким не зареєстроване і його дійсна вартість складає 146 677грн (а.с.6, 38-40). Згідно технічного паспорту домоволодіння по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., погребу «Ж», сараю «Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д», сараю «Е». прибудови до сараю «д», воріт №1,2, огорожі № 3,4.(а.с.9-11). За повідомленням відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пирятинської райдержадміністрації, розміщення на земельній ділянці по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області житлового будинку та господарських будівель відповідає нормам ДБН 360-92 (а.с.36).

Відповідно до даних технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду, складеного Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 14 квітня 1992 року та довідки, виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради від 28.10.2015 № 86 будинковолодіння по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області належало ОСОБА_4 (а.с.7-8,13)

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради від 28.10.2015 № 86 жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області перенумеровано, адреса до перенумерації: вул. Урожайна, 38 м. Пирятина Полтавської області (а.с.13).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При цьому судом враховується чи володіння є: добросовісним (якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності); відкритим ( якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.

Позивачка володіє нерухомим майном - житловим будинком з господарськими будівлями по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області з 1982 року - з того часу як помер фактичний власник будинку ОСОБА_4 , у тому числі 3 роки з 01 січня 2001 року, та більше 7 років - з 01 січня 2004 до грудня 2015 року- після набрання чинності ЦК України, тобто всього більше 10 років.

Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка фактично безперервно та відкрито володіє спірним будинком з 1982 року, добросовісно ним заволоділа, інакше як у судовому порядку визнати її право власності на нерухоме майно -житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Калинова, 26 у м. Пирятині Полтавської області неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов про визнання за нею права власності за набувальною давністю є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212,215 ЦПК України, на підставі ст. 344 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, який розташований за адресою: вул. Калинова, 26 м Пирятина Полтавської області та складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., погребу «Ж», сараю «Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д», сараю «Е», прибудови до сараю «д», воріт №1,2, огорожі № 3,4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -