У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі їх представника - ОСОБА_5, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили стягнути з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП у розмірі 13 767 грн та моральну шкоду - 5 тис. грн; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 195 тис. грн; стягнути з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 тис. грн, з яких 1 697 грн 44 коп. - витрати на евакуацію та зберігання транспортного засобу, 48 302 грн 56 коп. - шкода, заподіяна майну; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 162 418 грн 84 коп., з яких 750 грн 12 коп. - витрати на проведення експертного дослідження, 161 668 грн 72 коп. - шкода, заподіяна майну; стягнути з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 5 тис. грн.; стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 45 тис. грн.

У серпні 2015 року представник відповідачів - ОСОБА_8 надав до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_6 призваний до Збройних Сил України та на підтвердження надав довідку № 263 від 23 липня 2015 року Іллічівського міського військового комісаріату м. Іллічівськ Одеської області.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року провадження у справі було зупинено на час перебування відповідача ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року змінено.

В абзаці шостому мотивувальної частини ухвали слова та цифри:

«У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройни Сил України» замінити словами та цифрами наступного змісту:

«У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд має право зупинити провадження у справі у разі перебування сторони на строковій військовій службі або альтернат (невійськовій) службі не за місцем проживання».

В абзаці сьомому мотивувальної частини рішення слова: «суд зобов'язаний» замінити словами: «суд має право».

В абзаці восьмому мотивувальної частини рішення слова та цифри: «Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 201 ЦПК України» замінити словами та цифрами наступного змісту: «Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 202 ЦПК України».

В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі їх представника ОСОБА_5, просять скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, посилаючись на положення ст. 201 ЦПК України, виходив із неможливості розгляду цієї справи, у зв'язку з перебуванням відповідача ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України..

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі їх представника - ОСОБА_5, у відкритті касаційного провадження на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов