Номер провадження: 22-ц/785/1713/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

18 січня 2013р. представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого послався на те, що 13 червня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 497000доларів США під 13% річних строком з 13 червня 2008р. по 13 червня 2029р. Згодом 08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі даного кредитного договору від 13 червня 2008р.

У звязку з невиконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань перед банком виникла заборгованість, яка станом на 09 січня 2013р. складає 471673грн.64коп., а, саме: з тіла кредиту в розмірі 388299грн.39коп., з відсотків в розмірі 83374грн.26коп. На підставі наведеного представник банку просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 471673грн.64коп. та судовий збір (том 1 а.с.2-5).

Відповідач ОСОБА_2 позовну заяву банку не визнала та просила суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі (том 1 а.с.41-45).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 11 березня 2013р. дану цивільну справу було передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси (том 1 а.с.109).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2013р. справу було прийнято до провадження Суворовського районного суду м. Одеси (том 1 а.с.116).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2013р. позов банку був задоволений, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 471673грн.64коп. та судовий збір у розмірі 3441грн. (том 1 а.с.139-140).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2013р. апеляційна скарга ОСОБА_2 була відхилена, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04липня 2013року залишено без змін (том 1 а.с.180).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 квітня 2014р. було скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2013р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2013р., а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції звернув увагу суду на те, що слід визначити розмір заборгованості по кредитному договору та в мотивувальній частині рішення навести відповідні розрахунки (том 1 а.с.204-205).

При новому розгляді справи рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05серпня 2014р. у задоволені позовних вимогах ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено (том 1 а.с.224,225-227).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» ставиться питання про скасування рішення суду та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, при цьому апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд не врахував, що на момент заміни первісного кредитора у боржника заборгованість перед банком складає: сума заборгованості поточна 47453,42 доларів США, сума заборгованості прострочена 1126,51 доларів США, нараховані відсотки на прострочену суму заборгованості 6359,48 доларів США, що підтверджується розрахунком на а.с.216 та випискою по особовим рахункам боржника на а.с.217-221 том 1.

Справа розглянута у відсутності представника Банку, який був належним чином неодноразово сповіщений про слухання справи в апеляційної інстанції (саме представник за дорученням ОСОБА_3 том 2 а.с.5, 6, 24, 26, 32, 33, 34, 35, 42, 44, 110, 111, 112 і 102).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів обсягу прав, що перейшли до нового кредитора, позивачем було надано докази сплати грошових коштів відповідачем в рахунок погашення кредитної заборгованості, тіла кредиту в різних розмірах, а саме: 3130 доларів США та 4750доларів США при тому, що суму заборгованості за кредитом, позивач встановив в розмірі 47793,93 доларів США, а розмір кредиту в сумі 49700доларів США.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

13 червня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту за №0, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 49700доларів США під 13% річних на термін до 16 червня 2029р. (том 1 а.с.8-24).

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 (том 1 а.с.9).

Виконання зобовязань позичальника за кредитним договором забезпечений заставою нерухомості, а саме квартира № 150 у будинку 84/2 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі та порукою ОСОБА_4 (пункт 2.1. Кредитного договору). Зазначений договір сторони підписали. Кредитні кошти в загальній сумі 49700доларів США ОСОБА_2 отримала, що підтверджується заявкою на видачу готівки від 13 червня 2008р. (том 1 а.с.61).

Таким чином, Банк виконав умови кредитного договору належним чином, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 49700доларів США.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінено іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги за кредитним договором №0 як кредитор (том 1 а.с.25, 32-33).

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 09 січня 2013р. загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №0 станом на 09.01.2013рік складає 59010,84 доларів США, що складає 471673грн.64коп., з них:

· тіло кредиту 48579,93 доларів США, що еквівалентно 388299грн.39коп., з яких прострочена заборгованість 1660,68доларів США, що становить 13273грн.82коп.;

· відсотки 10430,91 доларів США, що еквівалентно 83374грн.46коп., з яких прострочена заборгованість складає 6379,77 доларів США, що становить 50993грн.50коп. (том 1 а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості банку на аркуші справи 216 том 1 кредитний договір №0 від 13.06.2008р. взято на баланс ПАТ «Дельта Банк» - 19.12.2011р. та заборгованість за кредитом становила 48579,93доларів США, а заборгованість за відсотками 6359,48 доларів США. Станом на 17 червня 2014рік заборгованість за кредитом становить 47739,93 доларів США, що еквівалентно 560853грн.19коп. (за курсом 100 доларів США 1174,8094грн.) та заборгованість за відсотками 18600,17доларів США, що еквівалентно 218516грн.55коп. Таким чином загальна заборгованість станом на 17 червня 2014р. складає 779369грн.74коп. (том 1 а.с.216).

З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2012р. ПАТ «Дельта Банк» направляв ОСОБА_2 досудову вимогу (вих.№48.4-10/5997-110/12) про повне дострокове погашення кредиту, де повідомляється про виникнення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с.7). Однак, матеріали справи не містять даних про отримання відповідачем зазначеної вимоги.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦПК України, одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_2 посилалась на те, що її заборгованість за кредитним договором частково сплачена і на підтвердження зазначеного відповідачем було надано суду квитанції про погашення заборгованості за договором споживчого кредиту №0 (том 1 а.с.64-95).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 квітня 2014р. при направлені справи на новий судовий розгляд, було звернуто увагу на те, що слід визначити розмір заборгованості по кредитному договору та в мотивувальній частині рішення навести відповідні розрахунки (том 1 а.с.204-205).

Відповідно до вимог ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляду справи.

При новому розгляду справи рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2014р. було відмовлено у задоволені позовних вимогах ПАТ «Дельта Банк» саме з тих підстав, що позивачем не було надано суду доказів обсягу прав, що перейшли до нового кредитора, та не надані відповідні докази про суму заборгованості за кредитом.

Тобто суд першої інстанції намагався встановити розмір заборгованості, але позивач не надав суду першої інстанції відповідні докази на підтвердження позовних вимог, що стало підставою для відмови у задоволені позову.

При розгляді даної справи, судова колегія також не погодилася з доводами Банку, що в матеріалах справи є відповідні дані про заборгованість відповідача, оскільки вказані дані є протирічними, та Банком не враховані надані відповідачкою квитанції про сплату кредиту, які знаходяться на а.с.63-95 том 1.

Так, згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 09 січня 2013р. загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №0 станом на 09 січня 2013р. складає 59010,84 доларів США, що еквівалентно - 471673грн.64коп., з них: тіло кредиту 48579,93 доларів США, що еквівалентно 388299грн.39коп., з яких прострочена заборгованість в сумі 1660,68доларів США, що становить 13273грн.82коп.; відсотки в розмірі 10430,91 доларів США, що еквівалентно 83374грн.46коп., з яких прострочена заборгованість складає 6379,77 доларів США, що становить 50993грн.50коп. (том 1 а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості банку на аркуші справи 216 том 1 кредитний договір №0 від 13 червня 2008р. взято на баланс ПАТ «Дельта Банк» 19 грудня 2011р. та заборгованість за кредитом становила 48579,93доларів США, а заборгованість за відсотками 6359,48 доларів США. Станом на 17 червня 2014р. заборгованість за кредитом становить 47739,93 доларів США, що еквівалентно 560853грн.19коп. (за курсом 100 доларів США 1174,8094грн.) та заборгованість за відсотками 18600,17доларів США, що еквівалентно 218516грн.55коп. Таким чином загальна заборгованість станом на 17.06.2014р. складає 779369грн.74коп. (том 1 а.с.216).

На а.с.7 том 1 знаходиться досудова вимога від 16 жовтня 2012р. про повне дострокове погашення кредиту, яку ПАТ «Дельта Банк» нібито направляв ОСОБА_2, однак в матеріалах справи відсутні дані про отримання відповідачем зазначеної вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 вказала, що вона частково сплатила заборгованість за кредитним договором і надала суду квитанції про погашення заборгованості на а.с.64-95 том 1, які враховані чи не враховані Банком не відомо.

При вказаних обставинах, зважаючи на те, що вищевказаний розрахунок обовязково виконується позивачем та без вказаного розрахунку неможливо вирішити питання по суті справи, оскільки вказані вказівки були викладені ще в ухвалі ВССУ від 09 квітня 2014р., судова колегія ухвалою від 03 квітня 2015р. зобовязала ПАТ «Дельта Банк» в строк до 12 травня 2015р. :

· провести звірку для встановлення остаточної заборгованості відповідача ОСОБА_2 за договором кредиту від 13 червня 2008р.;

· надати суду апеляційної інстанції відповідний розрахунок позовних вимог, а саме: з якого по який час складається заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором від 13 червня 2008р.; та надати суду апеляційної інстанції докази обсягу прав, що перейшли до ПАТ «Дельта Банк», як до нового кредитора (том 2 а.с.37-38).

Тобто суд апеляційної інстанції також прийняв усі міри для встановлення суми заборгованості і також не отримав належні докази на підтвердження позовних вимог.

Банк вказану ухвалу суду не виконав, не провів звірку для встановлення остаточної заборгованості відповідача ОСОБА_2 за її участю, і знову направив суду апеляційної інстанції документи, які перелічені у додатку до позовної заяви том 2 а.с.47-101, з яких не можливо встановити остаточну заборгованість відповідача ОСОБА_2

25 травня 2015р. апеляційній суд повторно направив Банку на виконання ухвалу суду від 03 квітня 2015р., та попередив Банк, що у випадку не виконання ухвали суду апеляційної інстанції, справу буде розглянуто у відповідності до вимог ЦПК України за наявними в матеріалах справи доказами (том 2 а.с.109). Представник Банку ОСОБА_3Ю, отримав ще 09червня 2015р. копію вказаної ухвали і сповіщення про слухання справи на 23 червня 2015р., але ухвала суду апеляційної інстанції від 03 квітня 2015р. Банком не була виконана, та представник Банку в судове засідання не зявився, про причини неявки суд апеляційної інстанції не сповістив (том 2 а.с.112).

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

З урахуванням вищевикладеного та вимог ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки позивач на вимоги суду першої та апеляційної інстанції не надав відповідні докази на підтвердження свого позову, на вимоги суду апеляційної інстанції не провів звірку для встановлення остаточної заборгованості відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_5