Провадження № 2/161/4131/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства Луцьктепло до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, -

в с т а н о в и в:

Державне комунальне підприємство „Луцьктепло звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Державне комунальне підприємство Луцьктепло надає послуги по теплопостачанню квартири АДРЕСА_1, в якій проживають відповідачі.

За період проживання у вищевказаній квартирі відповідачі несвоєчасно вносять плату за надані послуги по теплопостачанню квартири. Станом на 01.09.2014 року, згідно поданого розрахунку, у відповідачів утворилась заборгованість за гарячу воду в розмірі 540,78 грн.

Крім того, на суму боргу нараховано інфляційні нарахування в розмірі 72,64 грн., три проценти річних в розмірі 50,87 грн.

В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів в його користь суму боргу за надані послуги по теплопостачанню квартири, за гарячу воду, в розмірі 372,22 грн., інфляційні нарахування в розмірі 72,64 грн., три проценти річних в розмірі 50,87 грн. та понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні у звязку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України.

Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобовязані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру (а.с. 4).

В порушення вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України відповідачі не проводить своєчасно оплату за надані послуги по теплопостачанню квартири. Станом на 01.09.2014 року, згідно поданого розрахунку, у відповідачів утворилась заборгованість за гарячу воду в розмірі 540,78 грн. (а.с. 3). У звязку з частковим погашенням відповідачами в грудні 2015 року заборгованості станом на 23.12.2015 року борг складає: за гарячу воду - 372,22 грн., інфляційні нарахування в розмірі 72,64 грн., три проценти річних в розмірі 50,87 грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропущення позивачем строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальний термін позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В силу ч. 1 ст. 264 ЦК України позивачем не пропущені строки позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки згідно узгодженим в судовому засіданні з відповідачем розширеним розрахунком нарахувань і оплат за послуги теплопостачання за період з грудня 2008 року по жовтень 2015 року, включно, - перебіг строку позовної давності переривався відповідачем відповідними переплатами у березні, листопаді 2009 року, жовтня 2010 року, квітні, травні, листопаді 2012 року, лютому, червні, серпні 2013 року.

Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів в рівних частинах в користь позивача суму боргу за надані послуги по теплопостачанню, за гарячу воду, в розмірі 372,22 грн., інфляційні нарахування в розмірі 72,64 грн., три проценти річних в розмірі 50,87 грн.

Крім того, слід стягнути з відповідачів в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 13, 14, 59, 60, 88, 209, 213, 214 ЦПК України, ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 257, 526, 527 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь Державного комунального підприємства Луцьктепло заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 372 (триста сімдесят дві) грн. 22 коп., інфляційні нарахування в розмірі 72 (сімдесят дві) грн. 64 коп., три проценти річних в розмірі 50 (пятдесят) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь Державного комунального підприємства Луцьктепло суму в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., по 60 (шістдесят) грн. 90 коп. з кожного понесених витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк