Справа № 602/1084/14-ц
Провадження № 2/602/19/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2015 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Буячок Л.І.

при секретарі Майхрук Н.М.

представника позивача ОСОБА_1П,

представник відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ланівці справу за позовом ОСОБА_4 до Лановецької міської ради та ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень сесії міської ради , скасування (анулювання) державної реєстрації права власності на земельну ділянку , визнання права на завершення приватизації

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Лановецької міської ради та ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень сесії міської ради , скасування (анулювання) державної реєстрації права власності на земельну ділянку , визнання права на завершення приватизації.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що її баба ОСОБА_6 була власником 1/2/ частини будинковолодіння №37-А по вулиці Тернопільській в м.Ланівці .В її користуванні згідно записів у земельно-кадастровій книзі міської ради було 0,193 га присадибної ділянки. Рішенням Лановецької міської ради від 24.10.2003 року №288 ОСОБА_6 було передано безкоштовно у власність вказану присадибну ділянку : 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,143 га для ведення особистого селянського господарства . Однак 02 травня 2013 року ОСОБА_6 померла , так і не отримавши державного акту на право власності на землю.

Після її смерті спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_7, який 30 травня 2013 року звертався з заявою до міського голови м.Ланівці про юридичне оформлення свого права користування прибудинковою земельною ділянкою. Листом з міської ради підтверджено право ОСОБА_7 на користування вказаною ділянкою після представлення документів, які б засвідчували право набуття права власності на нерухоме майно. Отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_7 надав його у розпорядження міської ради м.Ланівці , однак відповіді не одержав. По причині поганого стану здоровя батько позивача ОСОБА_7 дозволив іншому співвласнику будинку ОСОБА_5 тимчасово користуватися його земельною ділянкою.

Однак, скориставшись ситуацією, відповідач розпочав приватизацію земельної ділянки загальною площею 0,153 га і сфальсифікувавши акт прийому передачі межових знаків, в якому було підроблено підпис її батька ОСОБА_7 А пізніше за допомогою рішень , винесених Лановецькою міською радою ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельні ділянки , загальною площею 0,1530 га . Вказані рішення позивач вважає незаконними, і такими , що підлягають скасуванню, так як земельні ділянки ОСОБА_5 приватизовано незаконно, сфальсифіковано всі необхідні для приватизації погоджувальні акти . Тому позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду .

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, наполягає на їх задоволенні, так як вважає, що відповідач ОСОБА_5 незаконно приватизував земельну ділянку, а Лановецька міська рада винесла неправомірні рішення про передачу у приватну власність даної земельної ділянки .

Як позивач так і її представник наголошують на тому, що батько позивача ОСОБА_7 по причині поганого стану здоровя дозволив ОСОБА_5 користуватися своєю земельною ділянкою і тривало це до виникнення спору у 2013 році. Після того, як вони дізналися, що ОСОБА_5 розпочав приватизацію своєї земельної ділянки, вона як спадкоємець звернулася з заявою на імя прокурора району щодо фальсифікації відповідачем акту прийомки передачі межових знаків, в якому підроблено підпис ОСОБА_7

Неправомірні дії Лановецької міської ради розпочалися щодо спірних земельних ділянок ще в 2003 році , коли було винесено рішення від 18.12.2003 року про передачу ОСОБА_8 0.157 га , тоді як 24 жовтня 2003 року аналогічним рішенням міської ради ОСОБА_6 передано 0,193 га.

Після смерті батька позивача 26 червня 2014 року було виготовлено схему розмежування і також по заяві позивача судове провадження по позову батька «Про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою» було залишено без розгляду суддею Лановецького районного суду .

Згодом позивачу стало відомо, що сесією міської ради 25 грудня 2013 року дано дозвіл ОСОБА_5 на складання документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1530 га .

Згодом відповідачу також рішенням сесії міської ради 01 серпня 2014 року було затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки і передано у власність земельну ділянку 0,153 га. Таким чином з порушенням законодавства відповідачем було приватизовано земельну ділянку з порушенням права суміжного землекористувача.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні , а також в запереченні, поданому до суду після одержання позовної заяви , вимоги відповідача щодо визнання недійсними рішень сесії міської ради, вказаних позивачем в заяві , вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Він також пояснив, що всі правовстановлюючі документи він отримав на законних підставах, так як після смерті матері він успадкував будинок по вул..Тернопільській,№37-А в м.Ланівці, отримавши свідоцтво на право на спадщину 23 жовтня 2013 року.

Після цього він вирішив узаконити прибудинкову земельну ділянку, що належала його матері на підставі рішення сесії Лановецької міської ради від 18 грудня 2003 року загальною площею 0,157 га, а саме 0,05 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та 0,107 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі свідоцтва про права власності на будинок та вищевказаного рішення сесії міської ради він звернувся з заявою до Лановецької міської ради про надання дозволу на складання документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Згодом він отримав рішення від 25 грудня 2013 року №1083, яким його прохання було задоволено. Після чого він отримав від ПП «Зеніт» м.Шумськ висновок , який затверджений відділом держземагентства земельних ресурсів Лановецького району щодо експлікації земельної ділянки.

В подальшому на підставі його заяви Лановецька міська рада на девятій сесії прийняла рішення №1234 від 01 серпня 2014 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та передачу йому у власність вказаних земельних ділянок .На даний час у нього є свідоцтво на право власності на земельні ділянки, тому він категорично проти скасування всіх правовстановлюючих документів, виготовлених ним до цього часу , оскільки затрачено значні кошти і вважає, що законно успадкував 1/2 земельної ділянки як і 1/2 житлового будинку..

Крім того він заявив про те, що якщо із заяви позивача вбачається , що суд повинен ставити під сумнів рішення сесії міської ради 2003 року про надання у власність його матері земельної ділянки 0,157 га, то чому є правильним аналогічне рішення сесії щодо надання ОСОБА_6 , бабі позивача, у власність земельної ділянки в розмірі 0,193 га .

Представник Лановецької міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав , вважає їх надуманими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_5 законно отримав у власність належні його матері земельні ділянки, оформивши всі правовстановлюючі документи.

Вищезазначені рішення сесії міської ради щодо спірних ділянок , починаючи із 2003 року, винесені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю позивача і проживала з ОСОБА_5 по сусідству , так як хата була поділена на половину, вони разом користувалися погребом , який був один на двох, садом, ніколи не було суперечки за город, потім розділилися і ОСОБА_5 став оформляти документи на земельні ділянки .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною тіткою позивача і знає, що городом біля хати користувалася ОСОБА_6, а сімя ОСОБА_5 не користувалася городом, так як мали в полі, а десь 1-2 роки тому почався конфлікт , бо ОСОБА_5 заявив , що хоче сам садити город біля хати .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін, їх город межує з нею , сусіди жили нормально , не сварилися, городом користувалася баба ОСОБА_6, кусочок городу віддала брату ОСОБА_12, особисто вона комісій з міської ради не бачила . До 2013 року ніхто не претендував на город, не було суперечок .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він є дядьком ОСОБА_5 , йому відомо , що ОСОБА_14 говорила, що землею треба поділитися порівну між братами ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , але ОСОБА_10 не встиг поділитися, так як помер. Більше землею користувалася ОСОБА_6, баба позивача .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є троюрідним братом ОСОБА_5 .Коли його мама була хвора , баба ОСОБА_6 відвідувала її і говорила , щоб ОСОБА_5 садив город і робив документи. Після смерті матері ОСОБА_16 батько позивача ОСОБА_17 почав ділитися з ОСОБА_5 , з Шумська приїжджали, ставили знаки .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що живе по сусідству з ОСОБА_5 .ОСОБА_19 і ОСОБА_8 жили дружно , малі добрі відносини , разом садили картоплю . Останній рік бабця ОСОБА_19 говорила , щоб ОСОБА_5 забирав город , бо їй важко вже садити , він виорав город , потім був скандал, бо приїхали діти ОСОБА_7 . Вона бачила, як ОСОБА_7 обмірував город весною минулого року, коли ще город не був посаджений . ОСОБА_20 брав за свідка, коли приїжджала комісія на город.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він пригадує, що був членом комісії при складанні акту обстеження земельної ділянки в м.Ланівці по вулиці Тернопільсь кій , 37А в звязку із заявою ОСОБА_5 про погодження меж земельних ділянок . Він також пригадує, що був свідком зустрічі ОСОБА_5 із його родичем в м.Тернополі ОСОБА_7 , який підписав акт погодження меж .

Свідок ОСОБА_22- землевпорядник міської ради в судовому засіданні пояснив, що на даний час земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по вул..Тернопільській,37 а становить загальну площу 0,3154, тоді як згідно записів в земельно кадастровій книзі -0,30 га . В акті від 26.06.2014 року допущено арифметичну помилку, в звязку з чим він надавав суду додаткові пояснення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників , свідків , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з врахуванням слідуючого .

Згідно з ч.1-3 ст.116 Земельного кодексуУкраїнигромадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Рішенням Лановецької міської ради №288 від 24 жовтня 2003 року «Про передачу земельних ділянок у власність« міська рада вирішила ОСОБА_6 передати у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - площею 0.05 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства - площею 0,143 га , які розташована по вулиці Тернопільській,37 в м.Ланівці .

Рішенням Лановецької міської ради №315 від 18 грудня 2003 року «Про передачу земельних ділянок у власність « міська рада вирішила передати безоплатно у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,157 га : для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,05 га ; для ведення особистого селянського господарства площею 0,107 га, які розташована по вулиці Тернопільській,37 в м.Ланівці .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2013 року ОСОБА_7 є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом . Спадщина складається з ? частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями , що знаходиться в місті Ланівці по вулиці Тернопільська під номером 37а .

Заповітом від 09 квітня 2014 року ОСОБА_7 все своє майно заповів ОСОБА_4 , яка на час звернення до суду і розгляду справи ще не оформила своїх спадкових прав.

Згідно свідоцтва про право власності від 25.11.2013 року ОСОБА_5 є власником 1/2 частини житлового будинку , що по вул..Тернопільській,37а в м.Ланівці.

Згідно рішення сесії Лановецької міської ради №1083 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_5 дано дозвіл на складання документації щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ) загальною площею 0,1530 га в тому числі : 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови (забудовані землі) та 0,0530 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, рілля в межах населеного пункту згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 жовтня 2013 року в м.Ланівці по вул..Тернопільській,37 .

Рішенням Лановецької міської ради № 1234 від 01 серпня 2014 року затверджено технічну документацію громадянину ОСОБА_5 щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) загальною площею 0,1530 га, в тому числі : 0,1000 га кадастровий номер :02:003:0439 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови, забудовані землі та 0,0530 га кадастровий номер :02:003:0438 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення , рілля в м.Ланівці вул..Тернопільська,37 а в межах населеного пункту та передано безоплатно ОСОБА_5 у власність ці земельні ділянки.

Згідно довідки №218 від 13 жовтня 2014 року, виданої Лановецькою міською радою на адвокатський запит №426 від 07.10.2014 року , станом на 01.01.2002 року розмір прибудинкової земельної ділянки по вулиці Тернопільській 37 а становила 0,30 га . Згідно земельної кадастрової книги міської ради розміри співвласників будинковолодіння по вул.. Тернопільській становить :0,05 га під забудову ОСОБА_6 і 0,05 га під забудову ОСОБА_12, згідно свідоцтва про паво на спадщину №318 від 23.05.1990 року . Зміни в земельно кадастровій документації з періоду 01.01.2002 року по зміні землекористувачів не вносилися, земельна ділянка не вилучалася.

Згідно акту від 26.06.2014 року , на час виниклої суперечки проведено обмір земельної ділянки і встановлено, що вона становить 0,3154 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу Україн, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справі не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено , що при житті батьків позивача та відповідача ніяких суперечок щодо меж і розмірів земельних ділянок не було. Ніхто із них на протязі 10 років не заявляв претензій щодо фактичної наявності земельної ділянки в їх користуванні і чи відповідають її розміри тим розмірам, що були вказані в земельно-кадастровій книзі.

Спір виник в 2013 році , в результаті чого батько позивача звернувся із заявою до Лановецького районного суду «Про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою «. Ухвалою суду від 27.06.2014 року позов залишено без розгляду , оскільки було досягнуто примирення і це підтверджують сторони тепер в судовому засіданні.

Судом також не здобуто доказів, що відповідачем або працівниками міської ради вчинялись перешкоди щодо оформлення позивачем його спадкових прав.

Відповідач розпочав приватизацію земельної ділянки в розмірі , вказаному в рішенні 2003 року - 0,157 га, однак приватизував тільки 0,153 га , що становить меншу частину від 1/2 всієї земельної ділянки біля будинку по вулиці Тернопільській,37 а.

Щодо твердження позивача про фальсифікацію акту про прийом передачу межових знаків ОСОБА_5, де є підпис ОСОБА_7, батька позивача, судом розяснено право сторонам на призначення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення достовірності підпису ОСОБА_7 на цьому акті, проте вони відмовились через відсутність коштів.

Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_21, не спростованих позивачем в судовому засіданні, вбачається, що покійний ОСОБА_7 в його присутності підписував акт про погодження меж при відвідуванні його в м.Тернопіль відповідачем ОСОБА_5

Якщо в діях працівників міської ради і мали місце якісь факти , що викликали незадоволення позивача, як от не надання відповіді на звернення, затертості в земельно-кадастровій книзі міської ради цифри, що підтверджувала розмір надання земельної ділянки у власність ОСОБА_6, чи не проведення належного обміру земельної ділянки в натурі перед винесенням рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок проживаючим в будинку у 2003 році то це не є підставою, для скасування цих рішень, оскільки на той час ніхто із власників не звертав уваги на такі неточності в зазначені загального розміру земельної ділянки біля житлового будинку, що по вулиці Тернопільській,37 а в м.Ланівці в земельно - кадастровій книзі.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши та оцінивши усі докази в сукупності, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати їй не компенсовуються.

Керуючись ст.ст. 331, 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 116, 118, 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Лановецької міської ради та ОСОБА_5 про скасування :

рішення Лановецької міської ради №315 від 18 грудня 2003 року «Про передачу у приватну власність ОСОБА_8Д,»0,05 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0.107 га для ведення особистого селянського господарства в м.Ланівці по вул..Тернопільській №37-А;

рішення Лановецької міської ради №1083 від 25.12.2013 року «Про затвердження Акту від 24 грудня 2013 року та надання дозволу на складання документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1530 га»;

рішення Лановецької міської ради (сесії) №1234 від 01.08.2014 року «Про затвердження технічної документації» та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1530 га в м.Ланівці по вулиці Тернопільській ,37-А: в тому числі 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0530 га для ведення особистого селянського господарства,

анулювання державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки за кадастровими номерами відповідно : 0,10 га -:02:003:0439 та 0,530 га :02:003:0438

визнання права позивача на завершення приватизації земельної ділянки 0,193 га в м.Ланівці Тернопільської області та державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів, а також апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_23