АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/779/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2143/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Переверзєвої Н.І..

суддів: Спірідонової Т.В., Талалай О.І.

секретар Дубова М.В.

з участю: прокурора Грамчук Т.А., представників ОСОБА_1 та відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду від 23 вересня 2015 року по справі за позовом прокурора Ізяславського району в інтересах держави в особі Михнівської сільської ради Ізяславського району до ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області, Ізяславська районна державна адміністрація у Хмельницькій області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року прокурор звернувся до суду і після уточнення позовних вимог просив внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Ізяславської районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 наступного характеру:

а) пункт 7 договору викласти в такій редакції: Інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: в південно-західній частині обєкта оренди розташована частина памятки археології місцевого значення „скіфське поселення, площею 3,3323 га;

б) додати до змісту договору пункт 15-1 і викласти його в такій редакції: „На території обєкта оренди, на якій знаходиться памятка археології місцевого значення скіфське поселення, орендар зобовязується дотримуватись вимог Закону „Про охорону культурної спадщини та охоронного договору, укладеного 18.04.2013 року № 1/11 між відділом охорони памяток історії та культури Хмельницької обласної державної адміністрації та Михнівської сільською радою.

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 Провадження № 22ц/792/2143/15

Доповідач Переверзєва Н.І. Категорія 19.23

Орендар зобовязується:

не проводити на території памятки археології глибокої оранки більше, ніж на 30 см.;

не проводити земляних робіт на території памятки охорони без спеціального письмового дозволу органу охорони;

не проводити на території памятника будівництва;

не проводити насаджень на території памятки без письмової на це згоди органу охорони культурної спадщини;

терміново повідомляти Михнівську сільську раду та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій обласній державній адміністрації про руйнування чи пошкодження памятки та вжиті заходи від подальшого її руйнування;

про випадкові знахідки археологічних речей (черепки стародавньої посуди, камяні сокири, ножі, бронзові браслети, залізні стріли, списи та інше) негайно повідомляти Михнівську сільську раду та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій обласній державній адміністрації;

безперешкодно допускати працівників відділу охорони памяток історії та культури Хмельницької обласної державної адміністрації чи уповноважених ним осіб для здійснення контролю за виконанням правил утримання зазначеної памятки (її частини) або для її наукового обстеження.

Ухвалами Ізяславського районного суду від 04 та 30 червня 2015 року до участі у справі в якості відповідача залучено Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області та в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні - позивача відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області; на стороні відповідача - Ізяславську районну державну адміністрацію.

Рішенням Ізяславського районного суду від 23 вересня 2015 року позов задоволено.

До змісту договору оренди земельної ділянки, укладеного між Ізяславської районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 від 05 березня 2012 року, який зареєстрований в управлінні Держкомзему в Ізяславському районі Хмельницької області 12 березня 2012 року під № 02333, внести наступні зміни:

а) пункт 7 договору викласти в такій редакції: Інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: в південно-західній частині обєкта оренди розташована частина памятки археології місцевого значення „скіфське поселення, площею3,3323 га;

б) додати до змісту договору пункт 15-1 і викласти його в такій редакції: „На території обєкта оренди, на якій знаходиться памятка археології місцевого значення скіфське поселення, орендар зобовязується дотримуватись вимог Закону „Про охорону культурної спадщини та охоронного договору, укладеного 18.04.2013 року № 1/11 між відділом охорони памяток історії та культури Хмельницької обласної державної адміністрації та Михнівської сільською радою. Орендар зобовязується:

не проводити на території памятки археології глибокої оранки більше, ніж на 30 см.;

не проводити земляних робіт на території памятки охорони без спеціального письмового дозволу органу охорони;

не проводити на території памятника будівництва;

не проводити насаджень на території памятки без письмової на це згоди органу охорони культурної спадщини;

терміново повідомляти Михнівську сільську раду та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій обласній державній адміністрації про руйнування чи пошкодження памятки та вжиті заходи від подальшого її руйнування;

про випадкові знахідки археологічних речей (черепки стародавньої посуди, камяні сокири, ножі, бронзові браслети, залізні стріли, списи та інше) негайно повідомляти Михнівську сільську раду та відділ охорони памяток історії та культури у Хмельницькій обласній державній адміністрації;

безперешкодно допускати працівників відділу охорони памяток історії та культури Хмельницької обласної державної адміністрації чи уповноважених ним осіб для здійснення контролю за виконанням правил утримання зазначеної памятки (її частини) або для її наукового обстеження.

Стягнуто із ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь держави по 609 грн. судового збору з кожного.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним через неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, а тому просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, прокурор невірно визначив орган державної влади, інтереси якого можуть бути порушені, оскільки Михнівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, а не державним органом. Просить врахувати, що не скасовано науковий висновок від 09.09.2011 року та висновок від 24.10.2011 року, які не виявили на землях, що відводилися під оренду ОСОБА_1 памяток археології, на підставі яких і за участю наукового співробітника сектору археології відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області було погоджено проект землеустрою орендареві ОСОБА_1 Крім того, зміна цільового призначення частини орендованої ним земельної ділянки, площею 3,3323 га із земель сільськогосподарського призначення на землі історико-культурного призначення не здійснювалась, інший проект землеустрою не складався. Апелянт вважає, що прийнятий судом як доказ викопіювання із чергового кадастрового плану, який виконаний спеціалістами Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії не є належним доказом, оскільки такі документи можуть надаватись лише державними кадастровими реєстраторами, якими є штатні працівники Держгеокадастру.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1 Закону України „Про охорону культурної спадщини культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини; об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; охорона культурної спадщини система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини; зони охорони пам'ятки (далі - зони охорони) - встановлювані навколо пам'ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання;

За ст. ст. 17, 18 цього Закону пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб'єкти права власності на пам'ятку визначаються згідно із законом.

Об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно статті 23 усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Статтею 34 визначено статус територій, пов'язаних з охороною культурної спадщини. Землі, на яких розташовані пам'ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Встановлення зон охорони пам'яток та затвердження меж історичних ареалів населених місць не може бути підставою для примусового вилучення з володіння (користування) земельних ділянок у юридичних та фізичних осіб за умов дотримання землевласниками та землекористувачами правил використання земель історико-культурного призначення.

За ст. 6 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини несе відповідальність за схоронність і використання археологічних памяток і предметів на території України.

До повноважень спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини належить :

розробка нормативно правових актів ,що регулюють питання обліку ,реставрації та використання об'єктів археологічної спадщини :

ведення державного обліку археологічної спадщини;

розробка і встановлення охоронних зон археологічних пам'яток;

нагляд за веденням будівельних робіт в охоронних зонах археологічних пам'яток; погодження відведень земельних ділянок і проектів землекористування, дорожніх, меліоративних і сільськогосподарських робіт;

надання дозволів на право ведення будь-яких робіт,пов'язаних з діяльністю щодо охорони і вивчення археологічної спадщини;

призупинення або заборона будь-якої діяльності юридичних або фізичних осіб,що загрожує схоронності археологічних пам'яток.

Згідно вимог ст. 54 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. Відповідно з ч. ч. 1,2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

За ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цією статті змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались;

3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору;

4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частина четверта цієї статті визначає, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Ізяславської районної державної адміністрації від 12 грудня 2011 року за № 778/2011-р із послідуючими змінами, внесеними до нього розпорядженням цієї ж посадової особи №251/2012-р від 25 травня 2012 року , між Ізяславської РДА та ОСОБА_1 05 березня 2012 року було укладено договір оренди строком на 10 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 62,5495 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. 17 лютого 2015 року та 04 квітня 2015 року додатковими угодами між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_1 були внесені зміни до вказаного договору, відповідно до яких пункт 2 договору викладено в остаточній редакції: „В оренду передається земельна ділянка державної форми власності площею 58,2054 га (кадастровий номер :04:028:0201). Ці зміни зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягами від 28 квітня та 22 травня 2015 року.

Листом управління культури, національностей та релігій при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 22 грудня 2014 року за № 04-2196 до відома прокурора Ізяславського району доведена інформація про те, що на території Михнівської сільської ради Ізяславського району за 900 метрів від села Михнів, в урочищі Білий камінь знаходиться памятка археології місцевого значення „Скіфське поселення, яка визнана такою за рішенням Хмельницької обласної ради депутатів трудящих за № 66 від 11 березня 1972 року. Відповідно до паспорта, облікової картки від 18 вересня 1976 року і схеми розташування Михнівське городище - памятка матеріальної культури осілого землеробського поселення, яке входило до Скіфського племінного Союзу в Дніпро-Дунайському межиріччі, датована УІ - УП ст. до н.е., знаходиться на схилі лівого берега ріки Горинь, займає площу 870м х 200 м, згідно Генерального плану визначено її чіткі межі і присвоєно охоронний № 575( а.с. 14-17, 20-23). 18 квітня 2013 року між відділом охорони памяток та культури у Хмельницькій області та Михнівської сільською радою укладено охоронний договір №1/11, за яким користувач бере на себе зобовязання щодо охорони памятки археології скіфське поселення, що знаходиться за 900 м в урочищі Білий камінь (п.1 договору). Укладанню цього договору передувало складання сторонами в цей же день акту технічного стану памятки, який визначений ними як задовільний (а.с. 18,19).

06 травня 2015 року (а.с.25) було проведено комісійне обстеження технічного стану означеної памятки археології і встановлено, що її частина заліснена чагарниками, а інша частина знаходиться на території земель сільськогосподарського призначення та розорюється (засіяна пшеницею). Археологічний культурний шар внаслідок проведення глибокої оранки щороку руйнується, про що свідчить зібрана на поверхні кераміка доби бронзи, раннього залізного віку.

Обидві сторони договору оренди заперечують проти внесення до нього змін, що повязані з особливостями обєкта оренди( розташування на частині орендованої земельної ділянки памятки археології місцевого значення „скіфське поселення, площею 3,3323 га), посилаючись на те, що при погодженні проекту землеустрою проводилась археологічна експертиза земельних ділянок, що підлягали відведенню ОСОБА_1 на території Михнівської сільської ради, висновки якої викладені у науковому звіті від 09 вересня 2011 року, відповідно до яких на вказаній території памяток археології не виявлено. Однак, як вбачається із описової частини даного звіту ( а.с. 104) на землях Михнівської сільської ради знаходиться три памятки археології, взяті на облік, одна з них памятка археології національного значення давньоруське городище Х1-Х11 ст. в урочищі „Городище, друга поселення ранньозалізного віку в урочищі „Білий камінь і третя могильник того ж часу поблизу с. Покощівка. Із листа відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області від 09 липня 2015 року №38 ( а.с. 87-88) слідує, що в даному звіті допущена неточність про те, що на спірних земельних ділянках памяток археології не виявлено і саме це потягло підписання без зауважень з боку наукового співробітника сектору археології відділу охорони памяток історії та культури у Хмельницькій області ОСОБА_3 у жовтні 2011 року проекту документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 У 2015 році після обстеження памятки археології „Скіфське поселення підготовлено паспорт нового зразка і Ізяславським РВВ ХРФ ДП ЦДЗК розроблено кадастровий план, визначено загальну площу поселення та площу, що розорюється.

Давши належну оцінку цим обставинам, іншим наявним у справі доказам, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку , що нас погодження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 і на теперішній час на території Михнівської сільської ради знаходилась і знаходиться памятка археології „Скіфське поселення площею 3,3323 га, яка розташована на земельній ділянці, що перебуває в оренді останнього, при цьому він не має жодних обовязків щодо її охорони, внаслідок чого вона руйнується. Оскільки, розірвання договору оренди суперечило б як інтересам держави, так і орендаря, суд з метою збереження і охорони даної памятки вніс зміни до змісту договору оренди від 05 березня 2012 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять посилання на обставини, які з достатньою повнотою досліджені і оцінені судом першої інстанції. Вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.І.Переверзєва