Справа № 303/7315/15-ц
№ 2/303/3977/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 грудня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні правом власності,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні правом власності.
Позов мотивовано тим, що будинок під номером 218, розташований на вулиці І.Зріні в м.Мукачево Закарпатської області, належить на праві власності позивачу, ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.02.2010 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №156. Однак, колишній власник ОСОБА_8, фактично в ньому не проживає, проте залишається зареєстрованим. Інші відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 також не проживають у вказаному будинку, однак, залишаються зареєстровані в ньому. Факт відсутності відповідачів у житловому будинку за вищевказаною адресою понад 5 років, з 2010 року, підтверджується актами, підписаними свідками, завіреними 06.11.2015 року уповноваженою особою Управляючої компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс». Домовленості між позивачем та відповідачами про користування будинком не було. Особисті речі відповідачів у житловому будинку відсутні. Місця фактичного проживання відповідачів позивачу не відомі. Реєстрація ж відповідачів у житловому будинку за вищевказаною адресою тягне додаткові витрати на його утримання та створює незручності у здійсненні права власності на зазначене нерухоме майно позивачу.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, відповідно до вимог частини 4 статті 169 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що будинок під номером 218 розташований на вулиці І.Зріні в м.Мукачево Закарпатської області та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.02.2010 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №156 (а.с. 8-9,10). Право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 12 березня 2010 року, реєстраційний номер 29480830, номер запису про право власності 124 в книзі 29 (а.с.11) та підтверджується довідкою, виданою Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки №357 від 12.03.2010 року (а.с. 12).
Відповідно до актів № 294, 295, 296, 297, 298, 299, 300 від 06.11.2015 року уповноваженої особи паспортиста ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» ОСОБА_11, встановлено, що за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. І.Зріні, 218, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, не проживають з лютого 2010 року (а.с.14-20).
Так, Пленум Верховного Суду України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім?ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати захисту свого порушеного права власності, в тому числі, шляхом припинення дій, які ці права порушують.
За ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним, нею, для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
За змістом ст. 156 ЖК України право на користування житлом мають члени сімї, власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить.
Виходячи зі змісту положень ст.ст. 317,319 ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України, особа має право на користування житлом лише за наявності у неї права власності на будинок (квартиру) або ж якщо ця особа являється членом сімї власника цього майна, який проживає разом з нею у будинку.
Реєстрація ж відповідачів за вказаною адресою позбавляє конституційного права позивача як власника квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, створює для нього зайві витрати по обслуговуванню та утриманню будинку, а тому позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 29, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 109, 116, 150, 156 ЖК України, суд,-
Усунути перешкоди у користуванні правом власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 шляхом позбавлення права користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_15, житловим будинком під номером 218, розташованим по вулиці Ілони Зріні в місті Мукачево Закарпатської області.
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень (чотиристо вісімдесят сім гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій