УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Харківського регіонального управління публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Харківського регіонального управління публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 09 липня 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач отримав кредит у сумі 39 522,40 дол. США зі сплатою 12,3% річних строком до 09 липня 2038 року.

Позивач, посилаючись на вимоги ст. 230 ЦК України, вказував на те, що при укладенні кредитного договору між ним та банком фактично не було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, оскільки до кредитного договору не складено графіку платежів, тому не можливо з'ясувати при внесені коштів як оплату за кредит, які суми розподіляються на погашення кредиту, а які на погашення відсотків. Також при укладенні кредиту він не міг з'ясувати загальний розмір коштів, що будуть сплачені протягом дії кредитного договору за тілом кредиту та за відсотками, а також у скільки разів буде вищою переплата за відсотками за 30 років строку кредитного договору.

За допомогою, позивач звернувся до експерта-економіста, який за спеціальною програмою (що використовується для розрахунку розміру ануїтетного платежу) з'ясував, що банком безпідставно завищена сума щомісячного ануїтетного платежу при тій самій сумі кредиту, під ту саму відсоткову ставку на той же строк, які зазначені у кредитному договорі. Було встановлено, що загальна вартість кредиту при базових умовах кредитування, зазначених у кредитному договорі складає 151 221,60 дол. США, розбіжність 9 338,40 дол. США.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсним кредитний договір № 6/4/16/2008/840-К/225 від 09 липня 2008 року, укладений між ним та ПАТ «КБ «Надра». Просив також зобов'язати ПАТ «КБ «Надра» приймати від ОСОБА_2 залишок коштів, що залишиться після приведення сторін у попередній стан, що існував до укладення кредитного договору у сумі 83 955,82 грн, рівними частинами протягом 48 місяців, з урахуванням того, що протягом 47 місяців платіж буде складати 1 750 грн на місяць, а в останній 48 місяць -1 705,82 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою,в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, виходячи з того, що позивач не довів факту обману з боку відповідача при укладенні договору кредиту, оскільки ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами кредитного договору, погодився з ним та підписав договір. При цьому судами попередніх інстанцій відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України надано належну оцінку висновку судово-економічної експертизи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Харківського регіонального управління публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л.Ізмайлова