У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на свою користь 83 281 грн 05 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням переобладнанням, покращенням, збереженням та утриманням спільного житлового будинку по АДРЕСА_1, а також витрати, здійснені на проведення судової експертизи в розмірі 4 440 грн. В обґрунтування позовних вимоги зазначала, що вони з відповідачем є сестрами та співвласниками вказаного житлового будинку у рівних частинах у порядку спадкування. За час спільного володіння будинком лише нею здійснювались витрати на його утримання та збереження цілісності, зокрема, погашено заборгованість з газопостачання та сплачено за роботи з його відновлення, здійснено капітальний ремонт будинку, проведено водопостачання, замінено електричну проводку, встановлено ворота з хвірткою. Рішенням апеляційного суду Харківської області задоволено позов ОСОБА_3 та розподілено вказаний вище будинок в натурі, припинено право спільної часткової власності. Судовою експертизою визначено можливий розмір виконаних робіт та матеріалів при здійсненні ремонту спірного житлового будинку, який складає 156 098 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 232 грн 75 коп. у рахунок відшкодування витрат з відновлення газопостачання житлового будинку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі ст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України на припущеннях рішення суду ґрунтуватись не може.

Так, вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), керуючись ст. ст. 319, 360 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в стягненні коштів, витрачених на проведення переобладнання, покращення, збереження та утримання житлового будинку, виходячи із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних витрат, понесених нею для здійснення дій по управлінню, утриманню та збереженню спільного майна; доказів, на підтвердження погодження вчинення таких дій з відповідачем, підтвердження необхідності й обґрунтованості понесених витрат, вибору підприємств та організацій, які надавали послуги. Також суд правильно відмовив в стягненні заборгованості за надані послуги з газопостачання з відповідача, оскільки остання у спірному будинку не зареєстрована та не проживає, а вартість послуг нараховується за показами лічильника за фактично спожитий газ.

Перевіряючи законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування в цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося, тому не підлягає перегляду в суді касаційної інстанції.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається неправильного застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова