АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/3143/15-ц Головуючий суддя І інстанції Бобко Т. В.
Провадження № 22-ц/790/8240/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Третя Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - Третя Харківська державна нотаріальна контора, Реєстраційна слжба Харківського районного управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 був його батько ОСОБА_8 (син від першого шлюбу з ОСОБА_9.), ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (діти від другого шлюбу з ОСОБА_13.)

Фактично спадщину прийняв тільки його батько ОСОБА_8 Проте він не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті батька він у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте державний нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Жоден з відповідачів з часу смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не заявили своїх прав на спірний будинок та не відмовилися від права на спадщину.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_2, яка не проживала з померлим останні 15 років, та діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які також не проживали разом з ним.

За життя ОСОБА_10 він здійснював за ним догляд, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу . Усі витрати, пов'язані з похованням дядька, також здійснені ним, незважаючи на те, що ОСОБА_2 отримала допомогу на поховання.

Просить визнати право власності на все спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати державну реєстраційну службу Харківського районного управління юстиції зареєструвати право власності на будинок та видати правовстановлюючі документи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_1 закрито провадження по справі в частині зобов'язання Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції вчинити певні дії.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що є дружиною ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. В 1996 році вона з дітьми виїхала з м. Південне і більше у спірному будинку не проживали.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що відмовився від спадщини після померлого батька ОСОБА_10 на користь матері, однак з письмовою заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався, з 2000 року не мешкає у спірному будинку.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися.

Представник третьої особи - Третьої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що фактично спадщину прийняв тільки його батько, однак не оформив спадкових прав.

Оскільки він проводив роботи по дому, то фактично вступив у володіння спадковим майном.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що підстав для його задоволення не вбачається.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_11 на підставі виконавчого листа, виданого Мерефянським народним судом 07 травня 1945 року, справа №204.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли її діти - ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, тобто, по 1/3 частині кожний.

Батько позивача ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 549, 529, 530 ЦК УРСР у редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

З відповіді держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини звернулись її діти - ОСОБА_10 - дядько позивача, ОСОБА_8 - батько позивача , ОСОБА_6 -тітка. Тобто, вони є такими, що прийняли спадщину.

Оскільки на житловий будинок троє спадкоємців, то кожному з них припадає по 1/3 частині.

На час смерті ОСОБА_8 позивач по справі був зареєстрований та проживав з разом з батьком за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується печаткою у паспорті позивача та відповіддю держнотконтори. Тобто, ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батьк, а саме 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Що стосується інших 2/3 частин спадкового майна після смерті ОСОБА_7,то колегія виходить з наступного.

За ст. 1258, 1261, 1264, 1269 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Йому належить 1/3 частина спірного будинку. Після його смерті з заявою про прийняття спадщини, згідно відповіді держнотконтори, звернулась його дружина - ОСОБА_2 Тобто, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка і право власності на частину житлового будинку перейшло до неї.

Остання 1/3 частина спірного житлового будинку належить відповідачці ОСОБА_6, хоча право власності у встановленому законом порядку вона не оформила.

Надана нею заява про визнання позову обґрунтовано не прийнята судом першої інстанції та не приймається судовою колегією.

Згідно ст. 553 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Отже, визнання позову та відмова від своєї частини житлового будинку на користь іншого спадкоємця після спливу шестимісячного строку не створює юридичних наслідків та не є підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на весь будинок.

Посилання ОСОБА_1, що відповідачі після смерті ОСОБА_7 спадщину не оформили, ніхто в будинку не проживає і він руйнується, а також, що відповідачі не заперечують проти визнання за ним права власності на весь будинок, що є на його думку, підставою для визнання за ним права власності на весь будинок - безпідставне.

ОСОБА_10 та ОСОБА_6 звернувшись у шестимісячний строк до нот контори з заявами про прийняття спадщини є такими, що її прийняли і відмовитись від неї за спливом шестимісячного строку вже не можуть, а після смерті ОСОБА_10 з заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина. Тобто, і вона є такою, що прийняла спадщину і відмовитись від неї на даний час вже не може.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

26 березня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно відповіді КП «ХРБТІ» від 17 листопада 2014 року спірний будинок належить ОСОБА_11 на підставі виконавчого листа, виданого Мерефянським народним судом 07 травня 1945 року.

Спадкові правв ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку та визнання за ним права власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

За таких обставин рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року у частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності на майно після смерті ОСОБА_8- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, зареєстрованого за ОСОБА_11.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: