Справа № 758/1199/15-ц
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді -Богінкевич С. М. ,
при секретарі - Власюк М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття було задоволено, а саме: «Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття».

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 06.08.2015 року у вищезазначеному рішенні відсутні висновки щодо частини позовних вимог, заявлених позивачкою, а саме - щодо стягнення аліментів з липня 2014 року.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, тому суд, на підставі ч.3 ст.220 ЦПК України вважає за можливе проводити судове засідання у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва, приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі №758/1199/15-ц додаткового рішення, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття було задоволено, а саме: стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.68-69).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2015 року позивачка, не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, подала апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що Подільським районним судом м.Києва було порушено норми матеріального та процесуального права (а.с.99-100) та просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання її неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини, починаючи з липня 2014 року, витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 гривень та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 06.08.2015 року зазначено, що у вищезазначеному рішенні Подільського районного суду м.Києва від 06.05.2015 року судом зазначено про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття, проте відсутній висновок суду щодо іншої частини заявлених позивачем позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів з липня 2014 року(а.с.151-152), у зв'язку з чим вищезазначену справу було повернуто до Подільського районного суду м.Києва для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо цієї частини позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом у якому просила визначити місце проживання її малолітньої дитини з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання її неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 від всіх доходів щомісячно, починаючи з липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати при розгляді справи у суді (а.с.1-4).

В судовому засіданні 06.05.2015 року позивачка заявила клопотання про залишення без розгляду позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, про що судом була постановлена відповідна ухвала (а.с.63).

Крім того, в цьому судовому засіданні позивачка та її представник уточнили позовну вимогу щодо розміру стягнення аліментів, а саме - просили стягнути з відповідача на утримання дитини не 1/3 а 1/4 частину з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується другої частини позовних вимог про стягнення цих аліментів за період з липня 2014 року слід зазначити, що ні позивачкою ні її представником не було підтримано цю позовну вимогу на стадії клопотань після уточнення про стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини. Крім того останні при подачі даного позову до суду не надали жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України відповідно довимог ст.191 СК України.

Відповідно ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказах.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі вищевикладеного, слід зазначити, що вищезазначене рішення Подільського районного суду м.Києва від 06.05.2015 року було ухвалено на підставі ст.ст.31, 174 ЦПК України з урахуванням думки позивача та її представника.

Тобто, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»… суд… з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (ст.173 ЦПК України)… У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що в резолютивній частині рішення судом зазначено про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття, проте відсутній висновок щодо іншої частини заявлених позивачкою позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів з липня 2014 року, у зв'язку з чим, з урахуванням матеріалів справи, ухвали Апеляційного суду м.Києва від 06.08.2015 року, описову частину вищезазначеного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно доповнити наступним чином: «Що стосується позовної вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів з липня 2014 року задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням уточнень позовних вимог у судовому засіданні 06.05.2015 року та тих обставин, що ні позивачкою ні її представником дані позовні вимоги саме щодо періоду стягнення аліментів не були підтримані, крім того, останні не надали жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України у відповідності до вимог ст.191 СК України та з урахуванням порядку проведення судового засідання, передбаченого ст.ст.31, 174 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року, тобто від дня пред'явлення позову».

На підставі викладеного та керуючись ст.220 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд,-

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення у справі № 758/1199/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Доповнити описову частину рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: «Що стосується позовної вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів з липня 2014 року задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням уточнень позовних вимог у судовому засіданні 06.05.2015 року та тих обставин, що ні позивачкою ні її представником дані позовні вимоги саме щодо періоду стягнення аліментів не були підтримані, крім того, останні не надали жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України у відповідності до вимог ст.191 СК України та з урахуванням порядку проведення судового засідання, передбаченого ст.ст.31, 174 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року, тобто від дня пред'явлення позову».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва, шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Богінкевич