ун. № 759/8016/15-ц
пр. № 2/759/4012/15
19 жовтня 2015 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
при секретарі Бандурі Н.О.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивича ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
У травні 2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог щодо просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на ті підстави, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого сина та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання та виховання.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги викладені у заяві підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, зазначили, що дитина потребує додаткових витрат, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгялу справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд спарви у його відсутності не надавав (а.с.20, 22-25, 27, 29-31).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 р. у відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1248 (а.с.8).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10).

У даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Також встановлено, що позивачка укладала шлюб з ОСОБА_5 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 681 (а.с.7).

Згідно довідки форми №3 по АДРЕСА_1 зареєстрована позивачка ОСОБА_1, її син ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_5 (а.с.9).

Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України та погодження сторін, щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 179, 212, 214, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191, 192, 197 Сімейного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь позивачки ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнролітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2015 р. і до досягненян дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: