АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" листопада 2015 р.
Судді апеляційного суду Одеської області Фальчука В.П., у цивільній справі за позовною заявою заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах Держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕНТ ОСОБА_3», третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, Державного земельного агентства у м. Одесі, про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, акту прийому-передачі нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, встановлення порядку виконання судового рішення, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Одеської області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року.
Висловлюю свою окрему думку у вказаній цивільній справі, у звязку з таким:
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року за ОСОБА_1 визнане право власності на земельну ділянку загальною площею 1000 кв. м., яка розташована у м. Одесі на вул. Французький бульвар 28/30. Але ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року було скасоване, і справа направлена для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Приморського суду м. Одеси від 08.06.2010 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, у звязку з його повторною неявкою в судове засідання.
Незважаючи на те, що у ОСОБА_1 не виникло права власності на земельну ділянку загальною площею 1000 кв. м., яка розташована у м. Одесі на вул. Французький бульвар 28/30, Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10.10.2008 року ОСОБА_1 був виданий Державний акт на цю земельну ділянку серії ЯД №786321.
На підставі виданого Державного акту ОСОБА_1 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_2, і цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4
Отримавши у власність вказану земельну ділянку ОСОБА_2 вніс її до Статутного фонду ТОВ «ІВЕНТ ОСОБА_3» за актом приймання-передачі від 27.05.2011 року.
04.02.2015 року заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах Одеської міської ради, та просив суд:
- визнати незаконним та скасувати державний акт серії ЯД №786321 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, виданий ОСОБА_1,
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
- визнати недійсним акт прийому-передачі земельної ділянки до Статутного фонду ТОВ «ІВЕНТ ОСОБА_3»;
- витребувати спірну земельну ділянку із незаконного володіння ТОВ «ІВЕНТ ОСОБА_3» на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради,
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №13466466 від 31.05.2014 року, на підставі якого зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «ІВЕНТ ОСОБА_3».
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року у задоволенні позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах Одеської міської ради відмовлено у повному обсязі у звязку із тим, що прокурором пропущений строк позовної давності за зверненням до суду з позовними вимогами про визнання недійсним Державного акту серії ЯД №786321, виданого ОСОБА_1 10.10.2008 року.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області просив скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року, та ухвалити нове, яким позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.11.2015 року в задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області відмовлено у повному обсязі, а рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року залишене без змін.

Висловлюю свою окрему думку з приводу постановляння апеляційним судом Одеської області ухвали від 26.11.2015 року, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області, та вважаю, що апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області підлягала задоволенню частково, за наступних підстав;

Згідно ч.2ст.83 ЗК України, у комунальній власності перебувають:

А. - усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності;

Б. - земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності, незалежно від місця їх розташування.

Згідно ч.1ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Судами правомірно встановлено, що земельна ділянка загальною площею 1000 кв. м., яка розташована у м. Одесі на вул. Французький бульвар 28/30, перебувала у комунальній власності Одеської міської ради. Розпорядитися цією земельною ділянкою мала право Одеська міська рада, відповідно до вказаних вище норм матеріального права.

Оскільки Одеська міська рада не приймала рішення про передачу у власність ОСОБА_1 вказаної вище земельної ділянки, і Державний акт серії ЯД №786321 на цю земельну ділянку був виданий ОСОБА_1 на підставі скасованого судового рішення, він (ОСОБА_5А.) не набув права власності на спірну земельну ділянку.

Таким чином спірна земельна ділянка вибула із володіння Одеської міської ради не з її волі, а іншим шляхом.

Відповідно до вимог ч.3ст.388 ЦК України власник майна має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі, а іншим шляхом.

Оскільки ОСОБА_1 не маючи правових підстав для отримання вказаної земельної ділянки у власність розпорядився нею за відплатним договором купівлі-продажу, і в подальшому ОСОБА_2 передав вказану земельну ділянку до Статутного фонду ТОВ «ІНВЕНТ ОСОБА_3», власник цієї земельної ділянки Одеська міська рада, відповідно до ч.3ст.388 ЦК України, має право витребувати її у ТОВ «ІНВЕНТ ОСОБА_3».

Такий спосіб захисту прав власника передбачений ст.391 ЦК України, і підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, яки користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем (правова позиція, викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 27.05.2015 року у справі №6-92цс15).

Слід зазначити, що за змістом статті 391 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, оскільки порушення права власності триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права власності не перешкоджає задоволенню вимоги судом про витребування майна із чужого незаконного володіння. У звязку із цим, відсутні правові підстави для того, або поширювати позовну давність на вимогу власника майна про витребування майна із чужого незаконного володіння. Така ж позиція викладена у п.36 Постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07.02.2014 року.

На підставі викладеного вважаю, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Одеської області підлягала задоволенню частково, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах Держави в особі Одеської міської ради, в частині витребування земельної ділянки загальною площею 1000 кв. м., яка розташована у м. Одесі на вул. Французький бульвар 28/30, із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕНТ ОСОБА_3», оскільки такі вимоги ґрунтуються на законі і відповідають матеріалам справи. Правових підстав для застосування строків позовної давності для таких позовних вимог немає.

В іншій частині позову заступнику прокурора Приморського району м. Одеси необхідно відмовити тому, що такі вимоги не ґрунтуються на законі, а крім того є неналежно вибраним способом захисту прав Одеської міської ради на спірну земельну ділянку.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6