Ухвала іменем україни
23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Ситнік О.М., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона», третя особа − ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні майном та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року касаційну скаргу

ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Виходячи із положень цієї статті вирішення питання щодо розподілу судових витрат судом здійснюється при ухваленні рішення по суті спору. Зокрема, такими можуть бути рішення про задоволення позову або про відмову в задоволенні позову.

Оскільки 03 вересня 2014 року суд касаційної інстанції рішення по суті спору не ухвалював, то заява ОСОБА_6 не підлягає задоволенню у порядку ст. 220 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 1, 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, і не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона», третя особа − ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні майном та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко О.М. Ситнік Г.В. Юровська