Провадження № 22-ц/779/1714/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

24.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. В заяві зазначила, що їй та відповідачу належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 взамін частини спірної квартири отримав у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та інше майно, і частина спірної квартири не може належати йому по закону, ОСОБА_2 просила задовольнити позов з підстав, передбачених ч.1.п.3. ст.346 ЦК.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2004 року встановлений факт отримання ОСОБА_3 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 за рівнозначну 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_3 не заперечив той факт, що під час перебування у шлюбі вони за спільні кошти від продажу квартири АДРЕСА_1 06.02.1998 року придбали квартиру по АДРЕСА_2

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.02.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 і їх частки у квартирі є рівними.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що вона одноособово викупила в держави спірну квартиру, перебуваючи у шлюбі з відповідачем. Однак, дані обставини спростовуються встановленими обставинами за вищезгаданим рішенням апеляційного суду, який встановив, що дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу від 19.06.1997 року ОСОБА_2 відчужила спірну квартиру ОСОБА_4

Однак, рішенням Івано-Франківського міського суду від 15.05.2002 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 19.06.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та стягнуто з ОСОБА_2 отримані від продажу квартири кошти в сумі 55826грн. на користь ОСОБА_4 (а.с.6).

Такі кошти ОСОБА_2 повернула ОСОБА_4 16.02.2012 року, про що свідчить надана суду представником позивача копія квитанції (а.с.61).

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність вимог ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 у скарзі на розподіл квартир у м. Полтава за рішенням суду на неоднакові частки, а також на повернення нею коштів, стягнутих за рішенням суду на користь ОСОБА_4 та визнання ОСОБА_3 факту придбання квартири у м. Полтаві за кошти від продажу квартири у м. Івано-Франківську, як на докази отримання ОСОБА_3 прав на більшу частку спільного майна в м. Полтава, що є підставою для припинення його права на частку у спірній квартирі не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя встановлено, що позивач не бажає, щоб відповідач компенсував їй різницю вартості між трикімнатною та двокімнатною квартирою і саме з цих підстав суд не вирішував питання грошової компенсації за перевищення реально отриманої частки на ідеальною.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просила задовольнити позов на підставі п.3 ч.1 ст. 346 ЦК - припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» затверджений перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об'єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, до якого не входить таке майно як квартира.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

П.І. Проскурніцький