Справа № 132/3645/14-ц Провадження № 22-ц/772/3067/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сало Т.Б., суддів: Денишенко Т.О., Луценко В.В., при секретарі Торбасюк О.І., за участі: представника позивача та представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

встановила:

У листопаді 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ заборгованість за кредитним договором №CNL-B00/242/2006 у сумі 226 769,71 грн. та суму пені у розмірі 827 710, 20 грн..

Також просив стягнути з в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № ML-B00/054/2008 в розмірі 233097,23 грн. та суму пені у розмірі 850 805,75 грн.

Свої позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» мотивували тим, що 13.10.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №CNL-B00/242/2006, згідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в сумі 16 000 дол. США.

Зобовязання по кредитному договору відповідачем не виконані, та проігноровано вимогу про погашення заборгованості.

18.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ML-B00/054/2008, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит в сумі 16 138,50 дол. США.

Зобовязання по кредитному договору позичальником не виконані. Досудові вимоги про погашення цієї заборгованості за кредитним договором, які надсилались відповідачеві теж не виконано.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитними договорами №CNL-B00/242/2006 і №ML-B00/054/2008, між банком та ОСОБА_3 було укладено договори поруки №CR-B00/242/2006 від 13.10.2006 року та №SR-B00/054/2008 від 18.03.2008 року відповідно.

Згідно договору поруки, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26.02.2015 року в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.02.2015 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт мотивує скаргу тим, що судом першої інстанції не взято до уваги всіх доказів у справі, в звязку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи. Крім того, судом неправильно застосовані норми матеріального права, які стосуються фінансової діяльності товариства, в тому числі права на вимогу заборгованості від боржника та поручителя, право вимагати повернення боргу в іноземній валюті, і при цьому, немає необхідності мати індивідуальну ліцензію на здійснення валютних операцій. Суд не взяв до уваги ті обставини, що строк позовної давності переривався, а отже відсутні підстави для їх застосування.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.02.2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволені частково (розмір пені за ініціативою суду зменшений).

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, за результатами розгляду якої, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скаргу задовольнив частково, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №CNL-В00/242/2006, згідно з яким позичальник отримав кредит в сумі 16 тис. доларів США на споживчі цілі, зі сплатою фіксованої відсоткової ставки 13, 99% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 12 жовтня 2016 року.

18 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML-В00/054/2008, згідно з яким позичальник отримав кредит в розмірі 16 138, 50 доларів США на оплату комісії банку та споживчі цілі, зі сплатою плаваючої процентної ставки (фіксований відсоток в розмірі 5,99% річних + FIDR), з строком повернення до 13 березня 2023 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № CNL-В00/242/2006 від 13 жовтня 2006 року цього ж дня між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №СR-В00/242/2006, згідно з яким остання зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_2 його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором у в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (п.п.1.1, 1.2 договору поруки).

18 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-В00/054/2008, згідно з яким остання зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_2 його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором №ML-В00/054/2008 від 18 березня 2008 року, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (стаття 1 договору поруки).

ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав і обовязків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків АКБ «Райффайзенбанк Україна»

У порушення умов укладених кредитних договорів позичальник ОСОБА_2 своїх зобов'язань належним чином не виконує, а саме не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущений строк звернення з вимогою до поручителя, який становить шість місяців з дня останньої оплати відповідачем платежів за кредитними договорами, а отже, дія договору поруки припинилась. Також, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду з пропуском строку давності, який встановлюється для стягнення пені один рік, та пропустив строк для звернення до суду з вимогою про стягнення відсотків. Також, суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано доказів на підтвердження передачі документів за договором факторингу, в тому числі, відповідного акту та платіжний документ, що засвідчує сплату позивачем кредитних портфелів, а договір комісії не надає позивачу права вимоги по кредитним договорам. Також, в рішенні суду вказується, що позивач не надав оригіналів документів, які містяться в матеріалах справи, а їх копії не читабельні, що ставить під сумнів їх дійсність.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки останні є надуманими та такими, що не базуються на нормах закону.

Колегією суддів, встановлено, що позивачем надано копії усіх документів, які підтверджують обставини викладені в позові. Дані копії належним чином завірені.

Зокрема суду надано належним чином завірений договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року, укладеного між ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», відповідно до якого ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» прийняло від ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за кредитними договорами №CNL-В00/242/2006 від 13 жовтня 2006 року, №ML-В00/054/2008 від 18 березня 2008 року.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору продавець продав покупцю права на кредитний портфель , який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель.

В статі 1 цього договору «визначення», вказується, що кредитний портфель це права вимоги до Боржників (їх поручителів) щодо сплати загальної суми заборгованості Боржників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає сум основного боргу, проценти, нараховані на суму основного боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності договору. Аналогічна позиція висловлена в третій статті договору, в пункті 3.3 Договору.

В додатку № 1 до Договору купівлі-продажу про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року під № 361 та № 362 вказані спірні кредитні договори укладені з ОСОБА_2

Відповідно до п. 4.1 договору, передача кредитного портфелю (з усіма кредитними документами) підтверджується підписанням відповідного Акту. Даний Акт приймання-передачі кредитного портфелю був складений 10 грудня 2010 року між продавцем та покупцем. (а.с. 129).

В даному випадку висновок суду першої інстанції про відсутність оригіналу Акту та інших документів, копії яких є в матеріалах справи, є безпідставними і передчасними, оскільки суд не вимагав, в порядку передбаченому ЦПК, оригінали цих доказів. Дані недоліки усувались при розгляді апеляційної скарги на рішення суду.

Є неправильним і висновок суду першої інстанції про пропуск строку позовної давності по вимогам позивача про стягнення чергових платежів, відсотків та пені по кредитними договорами.

Представники відповідачів не заперечують про наявність заборгованості як по тілу кредиту, так по відсоткам, однак вважають, що мають бути застосовані наслідки в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Колегією судів встановлено, що 10.12.2013 року та 30.05.2014 року ОСОБА_2 звертався із письмовими заявами на адресу дирекції ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 112,113) про бажання добровільно продати квартиру, яка є предметом договору іпотеки, в звязку з чим просив дозволу для її продажу. Заява мотивована бажанням ОСОБА_2 списати залишок по кредиту, оскільки не має можливості обслуговувати залишок.

Даний факт не заперечували представники відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Колегія суддів вважає, що факт написання вказаних заяв ОСОБА_2 є тими діями, які свідчать про визнання свого обовязку погасити заборгованість за кредитними договорами.

Після переривання, перебіг позовної давності починається заново (ч.3 ст. 264 ЦПК України), тобто з 30.05.2014 року.

Позовну заяву до суду до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано 20.11.2014 року. Отже, колегія суддів вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду як з вимогою про стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом (строк позовної давності три роки), так і з вимогою про стягнення пені (строк позовної давності один рік).

Позивач просить стягнути з відповідачів пеню, як неустойку, яка передбачена ст. 546 ЦК України і п.4.1.1 спірних кредитних договорів, в яком передбачено розмір пені. Колегія суддів вважає, що вимога про стягнення пені є законною та обґрунтовуються оскільки базується на нормах закону та умовах договору, і підлягає стягненню в розмірі одного відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 1,3 ст. 549 ЦК України.)

Відповідачі, заявляючи про невірні розрахунки заборгованості за відсотками, так і пені не спростували належними доказами розрахунки позивача, чим порушили вимоги ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновок суду першої інстанції про припинення дії договору поруки є неправильним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки ( п 4.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 02.09.2014 року письмові вимоги як боржнику так і поручителю вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів (а.с. 40, 42).

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, та надавши для цього строк 30 днів, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й фактично зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Отже, строк звернення до поручителя з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не пропущений позивачем, оскільки починається через місяць після отримання останнім вимоги про погашення заборгованості, направленої 02.09.2014 року, а з позовом до суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось 20.11.2014 року.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідачі зобовязані погасити заборгованість позивачу.

Обовязок позичальника виконати свої зобовязання за кредитним договором випливає з норм цивільного права: ст.1049, ч. 2 ст.1050, 526, 530, 624, 625 ЦК України, які вказують про обовязок позичальника належним чином виконувати свої зобовязання та повернути позику в строк та в порядку передбаченому договором та нормами права, а в разі порушення умов договору, сплатити штрафні санкції та збитки.

А обовязок поручителя виконати зобовязання боржника випливає з ст. 553, 554 ЦК України, відповідно до яких поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, і в разі порушення боржником зобовязання, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Представник позивача, для спростування твердження відповідачів про відсутність доказу про оплату за договором купівлі - продажу кредитного портфелю, надав копію платіжного доручення № 1141 від 10 грудня 2010 року, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» одержав від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 388171467,48 грн. як компенсацію вартості кредитного портфелю відповідно до п. 5.1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року (а.с.21).

Твердження апелянта про те, що у позивача відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій є необґрунтованим, оскільки ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, що за своїм характером є договір відступлення права вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та законними, так як базуються на нормах права.

Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вся сума заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, оскільки їх розмір підтверджується відповідними розрахунками позивача, які не булим спростовані належними доказами відповідачами.

Однак, керуючись ст. 551 ЦК України, колегія суддів вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до розмірів заборгованості по тілу кредиту та відсоткам по кожному із кредитних договорів, оскільки розмір пені, який просить стягнути позивач з відповідачів по кожному із договорів значно перевищує суму завданих збитків позивачу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, (і/н НОМЕР_1), ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, забезпеченим договором поруки №CR-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, в розмірі 16 801,49 доларів США (шістнадцять тисяч вісімсот один долар сорок девять центів), що еквівалентно 226 769,71 грн. (двісті двадцять шість тисяч сімсот шістдесят девять гривень сімдесят одна копійка), з яких: 13 662,66 доларів США (тринадцять тисяч шістсот шістдесят два долара шістдесят шість центів), що еквівалентно 184 404,92 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста чотири гривні девяносто дві копійки) - заборгованість за кредитом; 3 138,83 доларів США (три тисячі сто тридцять вісім доларів вісімдесят три центи), що еквівалентно 42 364,78 грн. (сорок дві тисячі триста шістдесят чотири гривні сімдесят вісім копійок) - заборгованість за відсотками; та пеню в розмірі 226 769,71 грн. (двісті двадцять шість тисяч сімсот шістдесят девять гривень сімдесят одна копійка)

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, (і/н НОМЕР_1), ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, забезпеченим договором поруки №SR-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, в розмірі 17 270,30 доларів США (сімнадцять тисяч двісті сімдесят доларів тридцять центів), що еквівалентно 233 097,23 грн. (двісті тридцять три тисячі девяносто сім гривень двадцять три копійки), з яких: 14 614,28 доларів США (чотирнадцять тисяч шістсот чотирнадцять доларів двадцять вісім центів), що еквівалентно 197 248,93 грн. (сто девяносто сім тисяч двісті сорок вісім гривень девяносто три копійки) - заборгованість за кредитом; 2 656,02 доларів США (дві тисячі шістсот пятдесят шість доларів два центи), що еквівалентно 35 848,30 грн. (тридцять пять тисяч вісімсот сорок вісім гривень тридцять копійок) - заборгованість за відсотками; та пеню в розмірі 233 097,23 грн. (двісті тридцять три тисячі девяносто сім гривень двадцять три копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в рівних частках, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3 654 грн. 00 коп., а також 1 827 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: