АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6545/15 Головуючий 1 інст. - Черниха Є.А.
Справа № 611/1214/14-ц Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Подолянка» на заочне рішення Барвінсківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом Фермерського господарства «Подолянка» Барвінківського району Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

встановила:

09.12.2014 року Фермерське господарство «Подолянка» Барвінківського району Харківської області, в особі голови ОСОБА_3 звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків, посилаючись на наступне.

Фермерське господарство «Подолянка» використовує на умовах оренди земельні ділянки, розташовані на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 19.8897 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_2; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 28.0904 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_4; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 10.7199 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_6.

Вказані земельні ділянки є одним контуром № 227 реформованого к.с.п. «Дружба», становлять єдиний земельний масив загальною площею 58.7000 га..

16 вересня 2014 року було проведено огляд посівів соняшника на вказаних земельних ділянках на предмет встановлення стиглості та придатності до збирання. Оглядом було встановлено, що земельні ділянки частково затоплені водою. При огляді було виявлено водойму, з якої проводився спуск води. Як було встановлено водойма на підставі договору оренди перебувала у відповідачів по справі.

За наслідками огляду земельних ділянок було встановлено, що насіння соняшнику на частині земельних ділянок на площі 34.7 га до збирання не придатне.

При цьому прямі збитки, понесені ФГ «Подолянка», складаються з витрат на підготування земельних ділянок до посіву та вирощування соняшнику, внесення добрив при підготовці земельних ділянок при посіві на різних стадіях вирощування, посіву насіння соняшнику, внесення засобів захисту рослин, внесення орендної плати за землю та складали 189761.91 грн.

Окрім того, в зв'язку з затопленням посівів соняшника та неможливістю збирання врожаю і його реалізації ФГ «Подолянка» завдано збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 272784.36 грн.

Витрати на збирання, транспортування та зберігання насіння соняшника до моменту реалізації складали 26671.91 грн.

Всього, як вказував позивач, спричинено збитки на нагальну суму 462546.27 грн.

В цьому зв'язку позивач просив вказану суму стягнути з відповідачів на користь ФГ «Подолянка».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Повідомлялись про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не сповістили, а тому, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Від відповідача по справі ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення в яких останній зазначив про те, що водойма використовується ним та ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 13 липня 2007 року. Водойма не є ізольованою і технічна документація передбачає необхідність перетікання води через греблю для подальшого руху згідно схеми водотоку і визначено граничну пропускну спроможність існуючої гідротехнічної споруди. Станом на 12 вересня 2014 року комісією, створеною Барвінківською РДА було встановлено, що стан водного об'єкту, гідротехнічних споруд задовільні і відповідають вимогам інструкції щодо запобігання і реагування на надзвичайні ситуації технічного та природного характеру на водоймищах. Крім того, було рекомендовано понизити рівень води у водоймі для проведення поточних ремонтних робіт. Комісією при перевірці від 29 вересня 2014 року було зроблено аналогічні висновки щодо належного стану водойми та гідротехнічних споруд.

В той же час, начальником управління агропромислового розвитку Барвінківської РДА всупереч посадовій інструкції начальника вказаного управління та всупереч вимогам Положення про управління агропромислового розвитку, без видачі наказу та створення комісії, було проведено перевірку придатності до збирання посівів соняшника (акт від 13 жовтня 2014 року). В цьому зв'язку відповідач просив не приймати до уваги судом вказаний акт.

При цьому відповідачі діяли в законодавчо визначених межах. Як вказував відповідач, подальший рух води за гідротехнічною спорудою мають забезпечувати відповідні землевласники, землекористувачі, органи державної влади, органи місцевого самоврядування.

Такими землекористувачами, серед іншого, є ФГ «Подолянка», через земельні ділянки якого проходить рух водних мас зарегульованого водотоку.

За результатами роботи від 30 січня 2015 року комісією РДА було зроблено висновок про те, що затоплення поверхневими водами досліджуваних земельних ділянок ФГ «Подолянка» сталося не з вини орендарів водосховища ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а в зв'язку з порушенням вимог проекту землеустрою позивачем по справі.

Крім того, відвідач ОСОБА_2 зазначав, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували витрати саме на земельні ділянці з кадастровим номерами НОМЕР_1, НОМЕР_3 та НОМЕР_5 на яких росло насіння соняшнику та докази про стягнення суми упущеної вигоди.

В зв'язку з викладеним ОСОБА_2 просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заочним рішенням Барвінсківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року в задоволенні позову Фермерського господарства «Подолянка» Барвінківського району Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків, відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Фермерське господарство «Подолянка» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд безпідставно не узяв до уваги надані Фермерським господарством «Подолянка» докази з приводу збитків, які виникли у позивача з вини відповідачів, та розміру цих збитків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фермерського господарства «Подолянка» задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 64, 179, 212, 213 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей440і450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи».

Згідно до ч. 3 ст. 103 Земельного Кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване встановленням таких фактів та відповідних їм правовідносин:

Фермерське господарство «Подолянка» Барвінківського району Харківської області використовує на умовах оренди земельні ділянки, розташовані на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 19.8897 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_2; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 28.0904 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_4; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 10.7199 га. (рілля) на підставі договору оренди землі від 01.10.2012 року, зареєстрованого в управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 15.10.2012 року за № НОМЕР_6.

Вказані земельні ділянки є одним контуром № 227 реформованого к.с.п. «Дружба», становлять єдиний земельний масив загальною площею 58.7000 га.

Згідно договору оренди землі від 13 липня 2007 року, Барвінківська РДА передала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли в строкове платне користування земельну ділянку із земель водного фонду та земель сільськогосподарського призначення згідно розпорядження голови Барвінківської РДА від 06.12.2006 року № 610 «Про передачу земельної ділянки зі ставком ОСОБА_1 та ОСОБА_2», яка знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради. Договір зареєстровано в Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що в Державному реєстрі земель по Новомиколаївській сільській раді вчинено запис від 4 вересня 2007 року за № НОМЕР_7 (а.с.26-30).

У відповідності до актів перевірки факту підтоплення земельних ділянок з посівами соняшника ФГ «Подолянка» на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 29.09.2014 року (а.с. 23 -25), від 13.11.2014 року (а.с. 33 35), від 12.09.2014 року (а.с. 204), виявлено протікання води з водоймища через водоскид, рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вжити заходи щодо скиду рівня води та проведення ремонтних робіт вентилю аварійного донного водоскиду.

Згідно акту перевірки придатності до вбирання посівів соняшнику належних ФГ «Подолянка» від 13 жовтня 2014 року, оглядом було встановлено, що на земельних ділянках загальною площею 58.7000 га находяться посіви соняшнику. Насіння соняшнику технічно спіле та придатне до вбирання, але проведення вбирання соняшнику сільськогосподарською технікою неможливе, оскільки на частині земельних ділянок загальною площею 34.7 га має місце надмірного зволоження ґрунту, частково посіви соняшника залиті водою (а.с. 36).

Згідно висновку Харківської гідрогеолого меліоративної партії Харківського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України за № 16 від 29 січня 2015 року, у 1986 році Харківським філіалом інституту землеустрою був розроблений новий проект внутрішньогосподарського землеустрою колгоспу «Дружба» Барвінківського району Харківської області. Цим проектом передбачено створення кормової сівозміни земельних ділянок з частковим розорюванням двох існуючих балок з розподіл поля № VI на два поля № ІІІ і ІV. На полі № ІІІ були виділені три земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_5. Вказані земельні ділянки використовуються одним масивом загальною площею 58.4 га. В 2014 році на площі трьох земельних ділянок вирощувався соняшник, який не є кормовою культурою, як це передбачено затвердженим планом землеустрою сівозміною. На південно-західній частині трьох земельних ділянок на місці раніше частково розораної балки на площі 1.5 га землі нерозорані і заросли болотною рослинністю. На межі трьох земельних ділянок з полем № ІV в нижній частині довжиною 420 м. балка самовільно розорана і на ній вирощувався соняшник. Розорювання балки зменшує відвід поверхневих вод, їх природний рух та може сприяти затопленню прилеглих до балки орних земель.

Станом на 21 січня 2014 року із загальної площі розораних земель 58.4 га на площі 32.1 га соняшник не був зібраний, в т.ч. на площі близько 8.0 га поле забур'янене а рослини мають незадовільний розвиток. Площа затоплених земель поверхневими водами, на якій не був зібраний соняшник, складає близько 3.0 га це замкнуті зниження поверхні поля та місця самовільно розораних балок, розорення яких здійснено всупереч проекту землевпорядкування Харківського філіалу інституту землеустрою в 1986 році.

В зв'язку з розміщенням трьох земельних ділянок нижче по рельєфу від балки з значною водозбірною площею та відсутності відводу поверхневих вод на ділянці від моста на автодорозі Т 21 09 і нижче по рельєфу, ці землі відносяться до зон можливого затоплення внаслідок повеней і паводків. Площі затоплення можуть бути зменшені шляхом обладнання водовідвідної канави на західній частині ділянки, залуження розораної балки на сході ділянки та проведення капітального ремонту окремих ділянок поля № ІІІ. Фінансування заходів, спрямованих на мінімізацію збитків у наслідок можливого затоплення повинно здійснюватись за рахунок землевласників, землекористувачів та коштів місцевого бюджету (а.с. 194 197).

Згідно акту перевірки факту підтоплення земельних ділянок від 30 січня 2015 року, затоплення поверхневими водами досліджуваних земельних ділянок сталося не з вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за фактом спуску води з водосховища, а в зв'язку з засипанням водовідвідної труби під ґрунтовою дорогою за декілька метрів до перехрестя асфальтових автодоріг в напрямках сіл Новомиколаївка, Червоний Лиман, Грушуваха, що спричинили потік води в сторону полів, які використовує ФГ «Подолянка» (а.с. 99-202).

З огляду на наведені вище правові норми для підтвердження завдання матеріальної шкоди позивачу необхідно встановити факт наявності з боку відповідачів протиправної винної поведінки; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною винною поведінкою відповідачів і заподіяною позивачу шкодою.

Однак, позивачем доказів про протиправну винну поведінку з боку відповідачів, не надано.

При розгляді справи судом встановлено та підтверджено доказами те, що в зв'язку з несправністю вентиля аварійного донного водоскиду на водоймі, орендованій відповідачами, було підтікання води з водойми. Проте, вказане не перебуває в причинному зв'язку з наслідками, які настали в зв'язку з затопленням частини посіву соняшника. При цьому суд першої інстанції прийняв до уваги висновок Харківської гідрогеолого-меліоративної партії Харківського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України за № 16 від 29 січня 2015 року, та акт перевірки фактів підтоплення земельних ділянок від 30 січня 2015 року в частині причин, які стали підтопленням земельних ділянок.

Суд також прийняв доводи відповідача ОСОБА_2 про неприйняття до уваги, як доказу, акту перевірки придатності до вбирання посівів соняшнику з підстав, викладених ним у письмових поясненнях. Крім того, при складанні вказаного акту відповідачі чи їх заінтересовані особи були відсутні. Вказаний акт, в частині площі, яка була затоплена та непридатності до збирання частини соняшнику також спростовується висновком Харківської гідрогеолого-меліоративної партії Харківського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України. З урахуванням інших доказів суд прийняв як доказ вказаний висновок.

Суд узяв до уваги також доводи ОСОБА_2 в частині того, що позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення суми спричинених збитків, не надав доказів у вказаній частині. Так, позивач вказував, що прямі збитки, понесені ФГ «Подолянка» складаються із витрат на підготовку земельної ділянки до посіву, вирощування соняшника, внесення добрив при підготовці земельної ділянки, при посіві та на різних стадіях вирощування, посів соняшника, внесення засобів захистку рослин, внесення орендної плати за землю, зберігання та транспортування насіння, упущену вигоду. Проте позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність витрат саме на земельні ділянки, орендовані позивачем з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_5.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок наявних у справі доказів в їх сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволені позову.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки та не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Подолянка» - відхилити.

Заочне рішення Барвінсківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: -