Справа №475/524/15-ц 30.09.2015 30.09.2015 30.09.2015
Справа №475/524/15-ц
Провадження 22-ц/784/2298/15 Головуючий у першій інстанції - Кривенко О.В.
Категорія 5 Доповідач апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Управління пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області

на заочне рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області (надалі - УПФУ в Доманівському районі Миколаївської області) до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року УПФУ в Доманівському районі Миколаївської області звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів у розмірі 43 440,02 грн.

Позивач зазначав, що за період з 01 січня 2003 року по 1 вересня 2011 року ОСОБА_3 безпідставно отримувала пенсію по втраті годувальника на сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки померлий ОСОБА_5 юридично не є батьком її сина. Крім того, ОСОБА_3 отримувала допомогу як мати - одиначка про що стало відомо за результатами звірки з Управлінням праці та соціального захисту населення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 43 440,02 грн., які отримані у період з 1 січня 2003 року по 1 вересня 2011 року.

Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу, відповідачка просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 21 березня 2003 року ОСОБА_3 звернулась до УПФУ в Доманіському районі Миколаївської області із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_5 на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника позивачкою відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №221, ОСОБА_3 було надано свідоцтво про смерть ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьком зазначений - померлий ОСОБА_5, крім того, довідки Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про те, що дитина знаходилася на утримання свого батька - ОСОБА_5, а в теперішній час знаходиться на утриманні відповідачки (а.с.7-10).

В заяві про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, яка є типовою відповідачкою взагалі не зазначено, що їй призначалася пенсія на іншій підставі або від іншого відомства на, що працівник пенсійного фонду не звернув уваги та не перевірив цих даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язанні з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи , що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Докази, які б свідчили про те, що позивач скористався таким правом щодо витребування відповідних документів для призначення пенсії ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Положеннями ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З аналізу наведено вбачається, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 при подачі заяви усвідомлювала, що подає недостовірні дані до пенсійного фонду, зловживала своїм правом чи іншим чином проявила недобросовісність при подачі даних про батька дитини при зверненні за призначенням пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Як зазначає позивач в позові, лише в 2011 році при звірці з Управлінням праці та соціального захисту населення було з'ясовано, що відповідачка отримує допомогу одинокім матерям з 11 серпня 2000 року на сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 про, що свідчить довідка від 5 квітня 2012 року №806 (а.с.16).

З повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського управління юстиції Миколаївської області вбачається, що державна реєстрація народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері (а.с.11).

Рішенням Доманіського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2012 року встановлено факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 (а.с. 17-19).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову та не впливають на висновки суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, постановлену відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області - відхилити.

Заочне рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: