Справа № 548/1456/15-ц
Провадження № 2/548/626/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2015 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Штомпеліввської сільської ради Хорольського району Полтавської областіпро встановлення факту належності права власності на земельну ділянку спадкоємцю та визнання права власності на спадкове майнов порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, вона є дружиною померлого 18.02.2003 року в м. Хорол Полтавської області ОСОБА_2 та після його смерті прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, оформивши свої спадкові права на частинуяк рухомого так і нерухомого майна.

Вказала, що після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0.25 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташована по вул. Лісова, 41 в с. Коломійцеве Озеро Хорольського району, на яку вона не може оформити спадкові права, так як втрачено оригінал Державного акту на цю земеьну ділянку, а тому просить суд встановити факт належності померлому земельної ділянки площею 0.25 га., в с. Коломійцеве Озеро Хорольського району та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку.

Позивачка в судове засідання не зявивлася, в поданому суду позові просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності права власності на земельну ділянку померлому 18.02.2003 року ОСОБА_2, площею 0.25 га., що знаходиться по вул. Лісова, 41 в с. Коломійцеве Озеро на території Штомпелівської сільської ради Хорольського району Полтавської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №0399420.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0.25 га. по вул. Лісова, 41 в с. Коломійцеве Озеро Хорольського району Полтавської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 0399420 в порядку спадкування за законом після померлого 18 лютого 2003 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: