Справа 688/4353/15-ц
№ 2/688/1269/15
Рішення

іменем України

23 грудня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до приватного підприємства ФОП «ОСОБА_2І.»

про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в:

В поданій до суду позовній заяві позивач просить стягнути з приватного підприємства ФОП «ОСОБА_2І.» на свою користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що згідно трудового договору вона працювала підсобним робітником в деревообробному цеху, який належить ФОП ОСОБА_2. Однак 12 лютого 2014 року під час торцювання заготівок на верстаті в момент подавання заготівки пиляльним диском було захвачено рукавицю, в яку вона була одягнена, внаслідок чого її рука попала на диск пилки, і їй відрізало ліву кисть руки. Після цього співробітники відразу перевязали їй руку, відчленовану кисть ОСОБА_2 замотала у рушник і на власному автомобілі відвезла її до Шепетівської ЦРЛ, звідти відразу в Хмельницьку обласну лікарню, і того ж дня направили в Київську клінічну лікарню №3, де оперативним шляхом пришили ліву кисть. Згідно висновку комісії, яка утворена наказом від 13 лютого 2014 року №71 територіального управління Держгірпромнагляду у Хмельницькій області, встановлено, що нещасний випадок 12 лютого 2014 року визнано таким, що повязаний з виробництвом, і складено акт за формою Н-1, відповідальність за даний випадок несе фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка експлуатувала деревообробний верстат без автоматичного діючого огородження робочої частини пиляльного диска. Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №628, яка була проведена в період з 10 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року встановлено, що позивач отримала тілесне ушкодження у вигляді повної ампутації лівої кисті на рівні запястку. У вересні 2014 року їй було призначено інвалідність ІІІ групи у звязку з трудовим каліцтвом. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 перенесла страшний фізичний біль, пережила великий стрес, страх за своє здоровя та життя. А тому просить стягнути з приватного підприємства ФОП «ОСОБА_2І.» на свою користь 10 000 грн. моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов, погодилася виплатити моральну шкоду позивачу в розмірі, про який вона просить.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного 16 січня 2013 року трудового договору ОСОБА_1І працювала підсобним робітником в деревообробному цеху ФОП ОСОБА_2 В її обовязки входило сортувати, парафінувати кінцівки заготовок та складати їх у піддони.

12 лютого 2014 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 прийшла на роботу, переодягнулася та приступила до виконання своїх обовязків, а саме почала виносити заготівки з цеху на вулицю, де складала їх у піддони. До неї пдійшла ОСОБА_2 і сказала, щоб після завершення даного виду роботи вона розпочала на верстаті торцювати заготівки.

О 08 год. 30 хв. після того, як заготівки були перенесені, ОСОБА_1 розпочала на верстаті торцювати заготівки. На її руках були одягнені рукавиці. Лівою рукою вона подавала та утримувала заготівку біля напрямної лінійки, а правою рукою за ручку пересувала робочу (рухому) частину верстата до заготівки. О 09 год. 00 хв. під час подання заготівки, пиляльним диском було захвачено рукавицю й рука попала на диск пилки. За мить ОСОБА_1 відчула сильний біль і побачила, що у неї відсутня ліва кисть. До неї відразу підійшли ОСОБА_3С та ОСОБА_4, які також працювали на даному підприємстві, і побачивши, що їй відрізало кисть, покликали ОСОБА_2 Їй відразу перевязали руку, а відчленовану кисть ОСОБА_2 замотала у рушник і своїм автомобілем завезла її до Шепетівської ЦРЛ, звідти до Хмельницької обласної лікарні, того ж дня відправили в Київську клінічну лікарню №3, де оперативним шляхом пришили їй ліву кисть.

14 березня 2014 року комісією, утвореною наказом від 13 лютого 2014 року №71 територіального управління Держгірпромнагляду у Хмельницькій області проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався за участі ОСОБА_1 12 лютого 2014 року о 09 год. 05 хв. Згідно висновку комісії встановлено, що відповідно до вимог п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництвах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, нещасний випадок 12 лютого 2014 року визнано таким, що повязаний з виробництвом і складено акт за формою Н-1. Відповідальність за вказаний нещасний випадок несе фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка експлуатувала деревообробний верстат без автоматичного діючого огородження робочої частини пиляльного диска.

Постановою СВ Шепетівського МВ УМВС України була призначена та проведена судово-медична експертиза, на вирішення якої були поставлені запитання: які тілесні ушкодження були виявлені, їх характер, кількість, локалізація, механізм утворення, ступінь тяжкості та чи відповідають вони строку давності.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №628, яка була проведена у період з 10 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року досліджено медичні документи та проведено амбулаторний прийом, згідно чого наданий висновок про те, що у ОСОБА_1 мало місце тілесне ушкодження: повна ампутація лівої кисті на рівні запястку. Дане тілесне ушкодження виникло від дії гострого ріжучого предмета, могло виникнути в строк та при тяжких обставинах, вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що призвело до стійкої втрати загальної працездатності більше ніж на одну третину.

Згідно наданої копії пенсійного посвідчення № серії ААИ №085813, виданого 07 листопада 2014 року встановлено, що 02 вересня 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи у звязку з трудовим каліцтвом.

В результаті отримання тілесних ушкоджень позивач перенесла страшний фізичний біль, пережила значний стрес, крім того, вказані події потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу як її, так і її дітей, був порушений звичайний спосіб життя. На даний час ОСОБА_1 не може обходитися без сторонньої допомоги, потребує догляду. Крім того, потребує постійного лікування, на руці відсутній 1-ий палець, відсутні нігтьова та середні фаланги 2-го пальця лівої кисті, відсутні рухи та чутливість в збережених пальцях кисті, присутня значна деформація всієї лівої кисті.

Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз'яснень, наданими в п.13постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Частина 4 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, які є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, трудового договору, висновку експерта, пенсійного посвідчення виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виписного епікризу, акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в лікуванні.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, відповідає отриманій моральній шкоді, і вважає за можливе задовольнити розмір моральної шкоди, про який просить позивач.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати, так як позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 213-215, 218, 223 ЦПК України,,

суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства ФОП «ОСОБА_2І.» ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1, адреса: 30400, Хмельницька обл., місто Шепетівка, вул. Вишневецького, 1) на користь ОСОБА_1 10 000 ( десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з приватного підприємства ФОП «ОСОБА_2І.» ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1, адреса: 30400, Хмельницька обл., місто Шепетівка, вул. Вишневецького, 1) в дохід держави судовий збір в розмірі 1218 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: