Справа № 539/2197/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та визнання частково недійсним договору,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та визнання частково недійсним договору, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування у шлюбі за кошти, які належали їй особисто 7.12.2012 року нею було придбано нерухоме майно, а саме житловий будинок №179 по вулиці Леніна, в с. Березоточа Лубенського району Полтавської області за договором купівлі продажу , посвідченим 7.12.2012 року державним нотаріусом Першої Лубенської ДНК. Частину коштів вона передала продавцю до оформлення покупки, а іншу частину - в день оформлення покупки. Під час нотаріального посвідчення договору вона повідомляла нотаріусу, що будинок придбаває не за кошти її та чоловіка, тобто незалежно від сім»ї, а для себе в особисту власність. До факту придбання даного будинку ОСОБА_2 не мав відношення.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви від 10.08.2015 року про уточнення до позовних вимог, позивач ОСОБА_1 прохала суд : визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок розташований в с. Березоточа , по вул. Леніна, 179, Лубенського району, який вона придбала за кошти , що не належали її сім»ї під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 на 1/1 частини згідно договору купівлі продажу , посвідченого першою Лубенською ДНК 07.12.2012 року; визнати договір купівлі продажу житлового будинку в с. Березоточа, вул. Леніна, 179 Лубенського району від 7.12.2012 року посвідченого Першою Лубенською ДНК в частині пунктів 4.6., 7.1., 7.5. недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, позов прохали задовольнити. Пояснювали, що грошові кошти на придбання будинку були отримані від ОСОБА_4, яка є донькою позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що спірний будинок був придбаний під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти , тому належить їм на праві спільної сумісної власності, про що також було зазначено у нотаріуса при нотаріальному оформленні договору купівлі продажу . Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як родичі позивача, є особами, що зацікавлені в результатах розгляду справи.

Представник третьої особи Першої Лубенської ДНК в судове засідання не з»явився, третя особа направила до суду заяву, у якій прохала суд розглядати справу за відсутності їх представника.

З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі судом встановлено, що 05.05.1984 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) К.І. у Березотіцькій сільській раді було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6.

Станом на час розгляду справи шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.02.2015 року.

Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано згідно договору купівлі продажу від 7.12.2012 року житловий будинок №179 за адресою с. Березоточа Лубенського району Полтавської області. За вказаним договором продавець ОСОБА_7 передала, а покупець ОСОБА_1 прийняла у власність житловий будинок №179 за адресою с. Березоточа Лубенського району Полтавської області. Даний договір 7.12.2012 року посвідчено державним нотаріусом Першої Лубенської ДНК ОСОБА_8 Таким чином, договір було оформлено на покупця ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що при нотаріальному оформленні договору купівлі продажу 07.12.2012 року був присутній на той час чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 Так, згідно заяви ОСОБА_2, від 07.12.2012 року, адресованої Першій Лубенській ДНК, останній зазначав, що він надає згоду на укладання договору купівлі продажу його дружиною житлового будинку №179 за адресою с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, підтверджує, що гроші, які витрачаються на придбання об»єкта нерухомості, є їх спільною сумісною власністю , придбана нерухомість також буде об»єктом права спільної сумісної власності, як така, що набувається ними за час шлюбу, договір купівлі продажу укладається його дружиною в інтересах сім»ї , на умовах, які вони попередньо обговорили.

Згідно п. 4.6. договору купівлі продажу від 7.12.2012 року, покупець (ОСОБА_1І.)., довів до відома продавця (ОСОБА_7М.) зміст заяви чоловіка ОСОБА_2 про надання згоди дружині ОСОБА_1 на купівлю даного будинку.

На заяві ОСОБА_2 від 7.12.2012 року стоїть підпис та міститься запис продавця ОСОБА_7 про те, що вона ознайомлена з текстом даної заяви.

Згідно п.3. ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Матеріали справи також містять договір позики від 2.12.2012 року, за яким позикодавець ОСОБА_4 передає позичальнику ОСОБА_1 у власність 3500 грн. та 3600 доларів США на термін 10 років.

Згідно розписки від 2.12.2012 року ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_4 у борг згідно договору позики 3500 грн. та 3600 доларів США.

Разом із тим, як пояснювала допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 частину даних коштів , а саме 2000 доларів США вона позичила ОСОБА_1 ще у 2010 році, а вже потім в 2012 році вони склали договір та розписку на повну суму переданих коштів , що становить 3500 грн. та 3600 доларів США. Вказані обставини ОСОБА_1 не заперечувала.

Таким чином, враховуючи зміст договору купівлі продажу від 7.12.2012 року, за наявності вищезазначеної заяви відповідача від 7.12.2012 року, суд вважає, що позивачем не доведено, що житловий будинок №179 за адресою с. Березоточа Лубенського району Полтавської області придбавався нею за кошти, які належали їй особисто.

Наявність можливих боргових зобов`язань, які виникли у період шлюбу сторін, в даному випадку на правовий режим житлового будинку №179 за адресою с. Березоточа Лубенського району Полтавської області не впливають, оскільки відносини щодо боргів подружжя, які виникли у період їх шлюбу, знаходяться за площиною спірних правовідносин та не є предметом спору у даній справі.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що при нотаріальному оформленні договору , вона казала нотаріусу , що будинок придбавається за її особисті кошти, оскільки дані твердження позивача не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Натомість позивач ОСОБА_1 при нотаріальному посвідченні договору 7.12.2012 року підписала даний договір , який містить інші відомості, ніж ті, про які вказує позивач під час розгляду даної справи.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі продажу житлового будинку в с. Березоточа, вул. Леніна, 179 Лубенського району від 7.12.2012 року посвідченого Першою Лубенською ДНК в частині пунктів 4.6., 7.1., 7.5. недійсним, враховуючи наступне.

Так, п.4.6. договору від 7.12.2012 року передбачено, що покупець (ОСОБА_1І.)., довів до відома продавця (ОСОБА_7М.) зміст заяви чоловіка ОСОБА_2 про надання згоди дружині ОСОБА_1 на купівлю даного будинку.

У п. 7.1. договору вказані положення чинного законодавства , з якими згідно умов договору , ознайомилися сторони даного правочину.

Згідно п. 7.5. Договору , сторони свідчать , що у текстів цього договору зафіксовано усі істотні умови , що стосуються купівлі продажу житлового будинку , будь-які попередні домовленості , які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті , не мають правового значення.

Параграфом 2 глави 16 розділу 4 ЦК України передбачено правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Судом встановлено, що зміст договору від 7.12.2012 року, зокрема його оспорюваних пунктів, не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняла правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Також , суд вважає, що позивачем не доведено і інші правові підстави для визнання договору від 7.12.2012 року недійсним в частині пунктів 4.6., 7.1., 7.5.

Крім того, прохаючи суд визнати договір частково недійсним, позивач ОСОБА_1 позовних вимог до сторони договору ОСОБА_7, не заявляла взагалі.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та визнання частково недійсним договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_10 Ю. А.