Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"17" грудня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1790109,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0501/0808/71-169.

Відповідно до умов даного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 75000 доларів США, а кредитор зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі , строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в цей же день між банком та відповідачем ОСОБА_4, а також між банком та відповідач ОСОБА_5 були укладені договори поруки № 0501/0808/71-169-Р-1 та № 0501/0808/71-169-Р-2 відповідно.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір Факторингу, відповідно до якого банк відступив ТОВ «ФК «Вектор плюс» свої права вимоги по кредитному договору укладеному з ОСОБА_3 та по договорах забезпечення виконання зобов'язання. В подальшому, вимоги за кредитним договором були відступлені ТОВ «ФК «Вектор плюс» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», згідно укладено договору факторингу від 28.11.2012р..

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором від 04.08.2008 року № 0501/0808/71-169.

Позивач вказує, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит у сумі 75000,00 доларів США.

В свою чергу, відповідач належно не виконує взяті на себе зобов'язання, порушує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 30.10.2014 року виникла прострочена заборгованість: - за кредитом 73478,05 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 951745,61 грн., - по відсотках 44109,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 571342,80 грн., пеня 20614,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 267020,69 грн. Вимога позивача про погашення боргу відповідачами не виконана.

Тому, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку заборгованість у розмірі 1790108,10 грн., а також стягнути з них судові витрати в сумі 3654,00 грн.

В заявою від 04.06.15р. представник позивача збільшив розмір позовних вимог, а саме визначивши розмір боргу станом на 02.06.2015 року в сумі 164488,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 3468214,00 грн., з урахуванням того, що пеня розрахована за останні 12 місяців, а саме:

- 73478,05 доларів США (1549276,45 грн.) заборгованість за кредитом;

- 49331,71 доларів США (1040153,58 грн.) заборгованість за процентами;

- 41678,38 доларів США (878783,97 грн.) пеня за останній рік (том 1, а.с. 227).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказав, що проплат по кредиту не було, сума пені є справедливою.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Просила справу в частині стягнення заборгованості закрити, оскільки є рішення між тими самими сторонами з тих же підстав. Також, в заяві від 09.07.2015р. просила застосувати строк позовної давності та відмовити в позові. В судовому засіданні просила зменшити суму пені, оскільки відповідач ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відзиву на позов не наддали, в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином згідно ч.5 ст.74 ЦПК України.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, а також матеріали архівної цивільної справи №2-303/12, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048ЦК України.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 04.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0501/0808/71-169, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник (відповідач) отримав грошові кошти у виді кредиту в сумі 75000,00 дол. США на строк з 04.08.2008 року по 03.08.2033 року зі сплатою 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом та зобовязалась забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього-графіком погашення кредиту (том 1, а.с. 100-106).

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, за умовами якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу. При цьому сторони погодили, що право вимоги заборгованості по кредитних договорах та право вимоги по договорах забезпечення, укладених з боржниками, відступається банком фактору за цим договором без надання будь-яких гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі, що стверджується копією договору ( том 2, а.с. 68-81).

Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) було укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк оплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому, що стверджується копією цього договору (том 2, а.с. 59-67).

Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до відповідачів.

Обставини переходу до ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором, а також за договорами забезпечення, підтверджується договорами факторингу, реєстрами заборгованості боржників до вказаних вище договорів факторингу (а.с. 216-221), довідкою ПАТ "Омега Банк", який є правонаступником ПАД "Сведбанк" (а.с. 214), а також повідомленням ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" від 02.10.13р. (а.с. 215). Оригінали вказаних вище документів були оглянуті в судовому засіданні.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язання по сплаті коштів за кредитним договором належним чином не виконувала. В результаті порушення договірних зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 02.06.2015 року складає 164488,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 3468214,00 грн., з яких:

- 73478,05 доларів США (1549276,45 грн.) заборгованість за кредитом;

- 49331,71 доларів США (1040153,58 грн.) заборгованість за процентами;

- 41678,38 доларів США (878783,97 грн.) пеня за останній рік.

Вказані складові заборгованості підтверджуються зробленим позивачем розрахунком (том 1, а.с. 228-229), який є обґрунтованим, відповідачем не спростований.

Для забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору, 04.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3, було укладено договір поруки № 0501/0808/71-169-Р-1 (том 1, а.с. 107), а також договір поруки №0501/0808/71-169-Р-2, який було кладено між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 108), згідно яких поручителі (відповідачі) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов'язалися відповідати перед кредитором за належне виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань, що випливають з указаного кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач вказує, що 15.08.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 119). Однак відповідачем не було вчинено жодних дій спрямованих на погашення кредиту.

Договір поруки є видом забезпечення виконання зобов'язання (ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2013 року у справі №2-303/12 позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0501/0808/71-169 від 04.08.2008р. було задоволено частково та стягнуто суму боргу за кредитним договором з ОСОБА_3 Також, у даній справі було задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_3 та визнано припиненим договір поруки №0501/0808/71-169-Р-1 від 04.08.2008р. Задовольняючи зустрічний позов суд встановив, що порука згідно договорів №0501/0808/71-169-Р-1 та №0501/0808/71-169-Р-2 є припиненою в силу ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки сторони не встановили строк після якого порука припиняється, а позов було подано після спливу шестимісячного строку від дня подання вимоги від 02.09.2009р. (том. 1 а.с. 248) про дострокове погашення кредиту (том 1, а.с. 169-171).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 10.02.2014 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2013 року в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 за безпідставністю (т. 1, а.с. 172-174). Підставою для скасування рішення в цій частині було ненадання позивачем належних та допустимих доказів в підтвердження переходу до нього права вимоги.

В іншій частині рішення від 08.11.14р. залишено без змін.

Оскільки, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2013 року в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_3 не скасоване та набрало законної сили, тому обставини встановлені судом про припинення поруки відповідачів згідно договорів №0501/0808/71-169-Р-1 та №0501/0808/71-169-Р-2 не потребує доказування відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

За встановлених судом обставин, виключається можливість солідарної відповідальності відповідачів за порушення умов виконання зобов'язання, а тому в задоволенні позову до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід відмовити.

Про грунтовність відмови в позові до поручителів з наведених вище підстав, вказується у прововій позиції Верховного суду України висловленій в постанові від 09.09.2015р. у справі №6-933цс15.

Отже, заборгованість за кредитним договором № 0501/0808/71-169 від 04.08.2008 року підлягає стягненню лише із самого позичальника - відповідача ОСОБА_3 В цій частині позов є обґрунтованим.

Разом з тим, частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, наявність на вихованні у відповідача неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити суму пені до 100000 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 2689430,03 грн.

Як вказувалося вище, представником відповідача було подано клопотання про застосування строку позовної давності, у зв'язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 246-247).

Однак суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Частиною 3 статті 264 ЦК України передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.10р. позивачем було подано позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Богунським районним судом м. Житомира винесено рішення від 08.11.2013 року, за таких обставин мало місце переривання строку позовної давності, тому суд відмовляє представнику відповідача у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов заявлено обґрунтовано, при цьому сума пені зменшена судом самостійно, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача виходячи з суми, яка була сплачена при зверненні з позовом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованість за кредитним договором №0501/0808/71-169 від 04 серпня 2008 року в сумі 2689430 (два мільйона шістсот вісімдесят дев'ять тисяч чотириста тридцять)грн. 03 коп., з яких:

- 1549276 (один мільйон п'ятсот сорок дев'ять тисяч двісті сімдесят шість)грн. 45 коп. основна заборгованість;

- 1040153 (один мільйон сорок тисяч сто п'ятдесят три) грн. 58коп відсотки;

- 100000 (сто тисяч) грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович