Провадження № 22-ц/780/6179/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3.
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Проект А» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ТОВ «ПРОЕКТ-А» про стягнення заборгованості.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити його шляхом накладення арешту на будівлю адміністративно-побутового комплексу площею 18 405,00 кв. м, що розташована в м. Києві на вул. Миколи Амосова, буд. 12, літера С, та належить на праві власності ТОВ «ПРОЕКТ-А» з оголошенням заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Державній реєстраційній службі України, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо вказаної будівлі.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», яке не брало участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову та постановити нову ухвалу в цій частині, якою відмовити в заяві про забезпечення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг на користь позивача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з додатків наданих апелянтом до апеляційної скарги, Рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року у справі № 5011-66/7999-2012 було задоволено у повному обсязі позов ПАТ «Укрсоцбанк» та прийнято рішення про звернення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Спільне підприємство «Ен ОСОБА_7 Констракшн» перед Банком за Кредитним договором.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року у справі № 5011-66/7999-2012 рішення господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 26.02.2013 року залишена без змін постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 року у справі №5011-66/7999-2012.

01.04.2013 року право власності на нерухоме майно було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Тобто, на час постановлення оскаржуваної ухвали суду про забезпечення позову будівля адміністративно-побутового комплексу площею 18 405,00 кв. м, що розташована в м. Києві на вул. Миколи Амосова, буд. 12, літера С, знаходиться у власності ПАТ «Укрсоцбанк», а не у власності ТОВ «ПРОЕКТ-А».

Однак, суд першої інстанції, вживаючи заходи забезпечення позову, вказаних обставин не з`ясував та помилково визначив належність спірного майна ТОВ «ПРОЕКТ-А.

Крім того, у порушення вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України суд першої інстанції належним чином не пересвідчився у співмірності вжитих заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а саме, співмірності вартості майна, на яке накладено арешт, розміру позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув заяву про забезпечення позову з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року про забезпечення позову скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

ОСОБА_3