Марківський районний суд
Справа № 417/315/15-ц
Провадження № 2/417/302/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р. Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернік А.П.

при секретарі Білянській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз») про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в:

03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз») про стягнення заборгованості , на підтвердження якого посилається на те, що 17.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз» був укладений Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року зі змінами та доповненнями ,внесеними додатковими угодами №1 від 01.02.13 року , №2 від 12.07.13 року ,№3 від 26.09.13 року , №4 від 31.01.14 року, №5 від 03.07.14 року, №6 від 03.07.14 року.

Відповідно до Генерального кредитного договору банк зобовязався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах , визначених в окремих укладених в межах ГКД кредитних договорах, а позичальник зобовязався використати кредитні кошти ,забезпечити повернення одержаних кредитних коштів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів , укладених в рамках ГКД.

Пунктом 1.2 Генерального кредитного договору визначено, що загальний розмір заборгованості позичальника за укладеними в рамках ГКД договорами не повинен перевищувати ліміт кредитування в розмірі 31 000 000,00 грн.

Відповідно до п.1.1 ГКД позичальник зобовязався виконувати усі обовязки ,що витікають зі змісту кредитної операції , Генерального договору , Умов та Договорів , укладених в рамках цієї ГКД , і повністю погасити заборгованість у межах строку кредитної операції відповідного виду .

Пунктом 14.3 ГКД передбачено,що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за ГКД та договорами позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на час виникнення заборгованості , від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати , коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконане , і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно.

В рамках Генерального кредитного договору між банком та ТОВ «Марс Беверіджиз» укладено кредитний договір №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року із змінами та доповненнями ,внесеними додатковою угодою №1 від 03.07.2014 року.

Відповідно до умов договору позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 27 700 000,00 грн. та кінцевим терміном погашення кредиту -01 жовтня 2014 року.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії для використання за цільовим призначенням , а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту , сплатити проценти за користування кредитом і комісії , а також виконати інші зобовязання за договором.

Згідно з п.1.9 кредитного договору проценти за користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати щомісяця , не пізніше останнього банківського дня та остаточно в останній день строку дії ліміту кредитної операції. Плату за користування кредитом (процентну ставку) встановлено в п.1.4 кредитного договору , а саме: на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних .

Банк повністю виконав зобовязання за кредитним договором , своєчасно та в повному обсязі надавши кредитні кошти ТОВ «Марс Беверіджиз». Кредитні кошти були надані на підставі заяв боржника та меморіальних ордерів і платіжних доручень.

ТОВ «Марс Беверіджиз» порушив договорні зобовязання за кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого у боржника виникла кредитна заборгованість.

Для забезпечення виконання зобовязань за КГД №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року (зі змінами та доповненнями ) між АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 були укладені договори поруки №12/01-04-1052/ДП-2, №12/01-04-1052/ДП-3 від 12.07.2013 року , відповідно до п.1.1 яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед банком відповідати солідарно з ТОВ «Марс Беверіджиз» за виконання кредитних зобовязань ,що випливають з умов Генерального кредитного договору та укладеного в його межах кредитного договору №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року.

Згідно з п.2.1 договорів поруки сторони дійшли згоди, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань за кредитним договором , поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі ,що і боржник ,включаючи сплату основного боргу ,комісійної винагороди,нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Станом на 08.12.2014 року ТОВ «Марс Беверіджиз» має заборгованість 31 595 034,31 грн. , яка складається з такого:

27 699 999 грн.21 коп.- заборгованість за кредитом ;

2 297 809 грн.85 коп.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом ;

1 347 054 грн.79 коп. пеня за кредитом ;

86 170 грн.46 коп.- пеня за відсотками;

164 000 грн.00 коп.- штрафи та неустойки.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №010/01-04-1/1052 по 31 595 034,31 грн. та судові витрати : судовий збір в сумі 3654 грн.; витрати за розміщення оголошення в газеті в сумі 420 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву ,в якій просив розглянути справу за його відсутності .

ОСОБА_5 , представник відповідача ОСОБА_4, позовні вимоги не визнав , надав заперечення, в якому зазначив, що відповідно до позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» предметом спору є договірні відносини ,що випливають з Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами №1 від 01.02.2013 року , №2 від 12.07.2013 року , №3 від 26.09.2013 року , №4 від 31.04.2014 року , №5 від 03.07.2014 року , №6 від 03.07.2014 року , а також Кредитного договору №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року , в подальшому на підставі яких з відповідачами були укладені договори поруки.

Письмові докази позивачем надані не в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, тому виникають сумніви в тому ,що копіювання здійснене саме з оригіналів документів.

Крім того , в наданих копіях договорів поруки фігурує довірена особа ОСОБА_6 , яка начебто діяла на підставі довіреності , яку надав їй відповідач.

Однак, відповідач не памятає таких угод , які б з ним погоджувались, та не надавав довіреність на вчинення таких дій як підписання від свого імені довіреній особі,а тому ні копії, ні оригіналу такої довіреності відповідач не має.Договір поруки, на який посилається позивач, в оригіналі не існує , а надані копії не завірені належним чином.

Представник відповідача вважає, що оскільки договір поруки , на який посилається позивач, ОСОБА_4 не підписував та не надавав довіреностей на вчинення від його імені такого правочину, не може бути прийнятий судом до уваги. Просить суд відмовити в задоволені позову.

ОСОБА_5 надав заяву , в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася , про час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом оголошення в газеті «Урядовий курєр».

Представник ТОВ «Марс Беверіджиз» про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення , в судове засідання не зявився , що не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз» був укладений Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року зі змінами та доповненнями ,внесеними додатковими угодами №1 від 01.02.13 року , №2 від 12.07.13 року ,№3 від 26.09.13 року , №4 від 31.01.14 року, №5 від 03.07.14 року, №6 від 03.07.14 року.

Відповідно до Генерального кредитного договору банк зобовязався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах , визначених в окремих укладених в межах ГКД кредитних договорах, а позичальник зобовязався використати кредитні кошти ,забезпечити повернення одержаних кредитних коштів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів , укладених в рамках ГКД.

Пунктом 1.2 Генерального кредитного договору визначено, що загальний розмір заборгованості позичальника за укладеними в рамках ГКД договорами не повинен перевищувати ліміт кредитування в розмірі 31 000 000,00 грн.

Відповідно до п.1.1 ГКД позичальник зобовязався виконувати усі обовязки ,що витікають зі змісту кредитної операції , Генерального договору , Умов та Договорів , укладених в рамках цієї ГКД , і повністю погасити заборгованість у межах строку кредитної операції відповідного виду .

Пунктом 14.3 ГКД передбачено,що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за ГКД та договорами позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на час виникнення заборгованості , від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати , коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконане , і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно.

В рамках Генерального кредитного договору між банком та ТОВ «Марс Беверіджиз» укладено кредитний договір №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року із змінами та доповненнями ,внесеними додатковою угодою №1 від 03.07.2014 року.

Відповідно до умов договору позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 27 700 000,00 грн. та кінцевим терміном погашення кредиту -01 жовтня 2014 року.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії для використання за цільовим призначенням , а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту , сплатити проценти за користування кредитом і комісії , а також виконати інші зобовязання за договором.

Згідно з п.1.9 кредитного договору проценти за користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати щомісяця , не пізніші останнього банківського дня та остаточно в останній день строку дії ліміту кредитної операції. Плату за користування кредитом (процентну ставку) встановлено в п.1.4 кредитного договору , а саме: на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних .

Банк виконав зобовязання за кредитним договором , надав ТОВ «Марс Беверіджиз» кредитні кошти на підставі заяв боржника та меморіальних ордерів і платіжних доручень.

ТОВ «Марс Беверіджиз» порушив договорні зобовязання за кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого у боржника виникла кредитна заборгованість, яка станом на 08.12.2014 року становить 31 595 034,31 грн. і складається з такого:

27 699 999 грн.21 коп.- заборгованість за кредитом ;

2 297 809 грн.85 коп.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом ;

1 347 054 грн.79 коп. пеня за кредитом ;

86 170 грн.46 коп.- пеня за відсотками;

164 000 грн.00 коп.- штрафи та неустойки.

Наявність цієї суми заборгованості підтверджується , окрім зазначених доказів та розрахунку заборгованості , рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 23.03.2015 року у справі №433/364/15-ц за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача ТОВ «Марс Беверіджиз», згідно з яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року та укладеним в його межах кредитним договором №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року в сумі 31595034 грн.31 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки , а саме житловий будинок та земельні ділянки ,що належать ОСОБА_7

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, Троїцьким районним судом Луганської області встановлено наявність заборгованості ТОВ «Марс Беверіджис» перед ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» в сумі 31595034.31 грн. станом на 08.12.2014 року за спірним договором і ця обставина не підлягає доказуванню. Тому заперечення представника відповідача ОСОБА_5 проти позову в цій частині не можуть бути взяті до уваги судом.

Позивач зазначив, що для забезпечення виконання зобовязань за КГД №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року (зі змінами та доповненнями ) між АТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» та ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 були укладені договори поруки №12/01-04-1052/ДП-2, №12/01-04-1052/ДП-3 від 12.07.2013 року , відповідно до п.1.1 яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед банком відповідати солідарно з ТОВ «Марс Беверіджиз» за виконання кредитних зобовязань ,що випливають з умов Генерального кредитного договору та укладених в його межах кредитного договору №010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою.

Як убачається із наданих суду договорів поруки, останні були укладені між позивачем та ОСОБА_4 ,від імені якого діяла ОСОБА_6 на підставі довіреності №2797 від 27.07.2010 року , та ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_8 на підставі довіреності №2798 від 27.07.2010 року.

Статтею 245 ЦК України передбачено , що форма довіреності повинна відповідати формі , в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Враховуючи положення ч.3 ст.244 ЦК України, довіреність- це письмовий документ , що видається однією особою іншій особі. Тобто довіреність завжди має письмову форму.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило ,подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу , суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Довіреності №2797 та №2798 , на підставі яких від імені відповідачів діяли ОСОБА_6 і ОСОБА_8 при укладенні договорів поруки, так само як і оригінали цих договорів поруки , позивачем не були надані суду.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України встановлено ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач , не надавши оригінали договорів та довіреності, не довів суду , що з відповідачами були укладені договори поруки, а тому і підстав для стягнення з них заборгованості, яка виникла в звязку з неналежним виконанням договірних зобовязань ТОВ «Марс Беверіджиз», немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,59,60,61,64,215-218 ЦПК України, ст. ст. 203,208,244,245,554,1054 ЦК України.

в и р і ш и в:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз») про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: ОСОБА_2