Справа № 361/7667/15-ц
Провадження № 2/361/3604/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08.11.2007 року у розмірі 9213,57 доларів США, що складає 208410,95 грн. та сплачений судовий збір.
За умовами кредитного договорупогашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2012 року із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк стягнуто заборгованість за цим же договором у розмірі 7769,30 доларів США. Різниця заборгованості за кредитним договором складає 9213,57 доларів США. З підстав стягнення вказаної заборгованості банк змушений звернутися до суду.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, у позовній заяві у разі неявки представника банку просив суд розглянути дану справу у їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Правилами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до умов договору для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди щомісяця у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у розмірі 335,63 доларів США.
Згідно із п. 7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.
З матеріалів справи достовірно встановлено, що взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 08.11.2007 року банк виконав у повному обсязі, надав позичальнику кредит у визначеному договором розмірі. Разом з тим, ОСОБА_3 у порушення умов договору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та інших витрат банку не надає.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2012 року із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк стягнуто заборгованість за цим же договором у розмірі 7769,30 доларів США.
У даному випадку позивач просить стягнути різницю між сумою боргу, що вже стягнута та заборгованістю, яка виникла станом на 26.08.2015 року.
Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.
При вирішенні питання про стягненні штрафних санкцій (пені) судом враховується, що їх розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання)
Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. (правова позиція висловлена у справі № 6-100 цс 14).
Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.
При цьому, питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.
Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко