АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3358/15 Головуючий 1 інст. Оксененко В.А.
Справа № 643/7279/14-ц Доповідач Крилова Т.Г.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Крилової Т.Г.,

Суддів Пилипчук Н.П.,

- ОСОБА_1,

при секретарі Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення юридичного факту, витребування майна, припинення права власності на частку майна та вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 року витребувано в ОСОБА_4 1/2 частину квартири № 81 по Салтівському шосе, 73-В, в м. Харкові. Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири № 81 по Салтівському шосе, 73-В, в м. Харкові. Усунуто перешкоди в користуванні майном та вселено ОСОБА_2 в спірну квартиру.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2014 року та призначено справу до розгляду.

В березні 2015 року ОСОБА_2 змінила предмет позову звернувшись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення юридичного факту, витребування майна, припинення права власності на частку майна та вселення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що у період з 28.07.2007 року по 25.02.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.2011 року та свідоцтвом про розірвання щлюбу від 25.02.2012 року. За час шлюбу подружжям набута квартира № 81 по Салтівському шосе, 73-В у м. Харкові, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_5 У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, зазначена квартира набута за час шлюбу та є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

26.02.2012 року ОСОБА_5 на підставі договору дарування № 429 подарував спірну квартиру без її згоди своїй матері ОСОБА_6, яка у свою чергу, 19.04.2013 року продала її ОСОБА_7, а той 27.04.2013 року продав квартиру ОСОБА_4

Вважає, що її права як співвласника порушено, оскільки на момент відчуження спірної квартири вона також була її співвласником, проте нотаріально засвідченої згоди на таке відчуження, наявність якої є обовязковою умовою для укладення правочину щодо спільного сумісного майна подружжя, не надавала.

Просила встановити юридичний факт, що квартира № 81 по Салтівському шосе, 73-В у м. Харкові набута ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за час шлюбу та на момент її відчуження ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26.02.2012 року була обєктом спільної сумісної власності подружжя. Витребувати в ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/2 частину зазначеної квартири. Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину цієї квартири. Усунути перешкоди їй у користуванні вказаною квартирою шляхом вселення.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 17 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не прийнято до уваги їхні доводи і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 28.07.2007 року по 25.02.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

До реєстрації щлюбу, 10.01.06 року між ВАТ «Трест Жилстрой-1» та ОСОБА_5 було укладено договір пайової участі у будівництві жилого будинку. Предметом договору була спірна квартира. Рішенням виконкому Московського району в м.Харкові від 22.06.10 року № 90/78 дозволено оформити і видати свідоцтво про право власності на квартиру № 81 по Салтівському шосе, 73-В у м. Харкові на ім*я ОСОБА_5, а 05.08.10 року останній зареєстрував право власності на цю квартиру. З квитанцій про сплату пайових внесків за вказаним договором пайової участі видно, що платником їх вказана ОСОБА_6

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтвердила, що пайові внески за спірну квартиру сплачувала саме вона. Такі доводи нічим не спростовані.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що квартира № 81 по Салтівському шосе, 73-В у м. Харкові придбана ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за спільні сумісні кошти.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В даному випадку, ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у іншому порядку, визначеному законом, а не в порядку встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: