Провадження № 2/344/5884/15
У Х В А Л А

29 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП ,,Єдиний розрахунковий центр про визнання незаконними та недійсними актів прийому-передачі виконаних робіт та скасування додаткового нарахування комунального платежу,-

В С Т А Н О В И В:

позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати незаконними та недійсними акти прийому-передачі виконаних робіт за поточний ремонт електрощитової будинку 47 по вул. Бельведерська м. Івано-Франківськ від 13.02.2015 року, 25.02.2015 року та скасувати додаткове нарахування комунального платежу на суму 7493 грн.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України ,,Про судовий збір, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру з 01.09.2015 року становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.).

Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України ,,Про судовий збір у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

В п.10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 р. зазначено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом.

Позивачам необхідно надати платіжні документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. кожним.

Позивачі до позовної заяви додали квитанції №128.20.1/14324 та №127.20.1/14286 від 23.12.2015 року про сплату кожним судового збору по 243 грн. 60 коп.

Таким чином, судовий збір не може вважатись таким, що сплачений у повному обсязі.

За положеннями ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху, для усунення вказаних недоліків.

Однією з вимог позову є зупинення проведення стягування коштів на суму 7493 грн. на час розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.ст. 151, 153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року №9 ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Однак позивачі не обґрунтували причини застосування заходів забезпечення позову, а також не надано суду доказів щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За подання до суду заяви про забезпечення позову відповідно до ч.2 ст.4 Закону України ,,Про судовий збір встановлена ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243,60 грн.

Cудовий збір за вимогу про забезпечення позову позивачами не сплачений.

Крім цього, провадження у справі не відкрито, справа не розглядається.

Згідно розяснень, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, Верховний Суд України чітко вказує, що забезпечення позову може мати місце тільки після відкриття провадження у справі, винятком є ч.4 ст.151 ЦПК України, відповідно до якого: за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Таким чином, в заяві про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно суд розяснює, що позивачі не позбавлені права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 151-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП ,,Єдиний розрахунковий центр про визнання незаконними та недійсними актів прийому-передачі виконаних робіт та скасування додаткового нарахування комунального платежу - залишити без руху, надавши позивачам строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в частині залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.