Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вінє наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_1 Квартиру він отримав у користування 17 червня 1970 року, відповідно до ордеру на житлове приміщення №137428, виданого на підставі рішення №430 виконавчого комітету Подільської районної ради від 15 червня 1970 року. Зазначена квартира належить до державного житлового фонду і складається із трьох кімнат. Загальна площа складає 60,1 + 2,00 кв.м., а житлова площа 42,4 кв.м.

У квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 - власник особового рахунку; ОСОБА_9 - син; ОСОБА_10 - дружина сина; ОСОБА_11 - онук; ОСОБА_5 - онука; ОСОБА_7 - правнучка; ОСОБА_8 - правнук.

Але відповідачі в спірній квартирі не проживають, а проживають в іншому місці у зв'язку з чим порушуються його права передбачені ст. 391 ЦК України, як власника майна, вільно користуватися своєю власністю.

Посилаючись на зазначені обставини, просив на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст. 391 ЦК України позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації не з'явився, направив до суду листа, в якому просив розглядати справу у його відсутність.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_3 є наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яку отримав на підставі ордеру на житлове приміщення № 137428, виданого 17 червня 1970 року виконкомом Подільської районної ради м.Києва.

В спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача є недоведеними.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для постановлення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи про те, що позивачем не надано беззаперечних доказів того, що відповідачка ОСОБА_5 не проживає в спірній квартирі без поважних причин, і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання її та її малолітніх дітей такими , що втратили право користування спірною квартирою.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні клопотання про допит свідків, чим позбавив його можливості довести факт відсутності відповідача та її дітей у спірній квартирі понад шість місяців, колегія суддів відхиляє, оскільки таке клопотання позивачем в суді першої інстанції не заявлялось, заявлене представником позивача клопотання в суді апеляційної інстанції колегією суддів було відхилено на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Наданий позивачем до апеляційної скарги акт складений комісією в складі працівників ремонтної дільниці, про те, що при перевірці 16 грудня 2009 року паспортного режиму онука ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_7 були відсутні, не дає підстав вважати, що останні не проживають в квартирі з того часу.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: