РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/736/15-ц

Справа № 2/600/248/2015

04 серпня 2015 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що батькові ОСОБА_3, на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 вересня 1990 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями (колишній колгоспний двір) в с.Сеньків, вул.Сеньківська, 11, Козівського району.

16 листопада 2014 року ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив.

Спадкоємці за законом першої черги, мати ОСОБА_4, сестра ОСОБА_5 подали заяви від 20 квітня 2015 року, згідно яких відмовляються від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 40,9 м.кв., літню кухню камяну, площею 15,0 м.кв., літню кухню цегляну, площею 27,6 м.кв., сарай камяний, площею 32,0 м.кв., сарай камяний, площею 9,9 м.кв. сарай камяний, площею 26,2 м.кв., в с.Сеньків, вул. Сеньківська, 11, Козівського району, Тернопільської області.

В судове засідання позивач не зявилася, подала клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Козівського району в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просять справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 вересня 1990 року належав житловий будинок з господарськими будівлями (колишній колгоспний двір) в с. Сеньків, вул. Сеньківська, 11, Козівського району.

Житловий будинок з господарськими будівлями в с.Сеньків, вул.Сеньківська, 11, Козівського району є колишнім колгоспним двором, членами якого, згідно виписки з погосподарської книги, виданої ОСОБА_2 сільською радою, були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

16 листопада 2014 року ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив.

В судове засідання ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали заяви, згідно яких відмовляються від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Відповідно до п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ч.3 ст.123 ЦК УРСР, ст. 16, ст. 328, ст. 1223, ст. 1225 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 40,9 м.кв., літню кухню камяну, площею 15,0 м.кв., літню кухню цегляну, площею 27,6 м.кв., сарай камяний, площею 32,0 м.кв., сарай камяний, площею 9,9 м.кв. сарай камяний, площею 26,2 м.кв., в с.Сеньків, вул. Сеньківська, 11, Козівського району, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно