Ухвала

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Чинадіївська селищна рада Мукачівського району Закарпатської області, управління Держземагентства у Мукачівському районі Закарпатської області, ОСОБА_7, про скасування державного акта на право власності на землю та усунення перешкод у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_8, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила скасувати державний акт на право власності на землю, виданий 11 вересня 2007 року на ім'я ОСОБА_6, на підставі рішення дев'ятої сесії п'ятого скликання Чинадіївської селещної ради від 09 грудня 2006 року № 78; встановити, що дії ОСОБА_6 є неправомірними і такими, що створюють їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, які належать їй на праві приватної власності; зобов'язати ОСОБА_6 усунути порушення права володіння та користування нею земельною ділянкою шляхом демонтування огорожі між належними їй будинком та господарською будівлею, демонтування залізних дверей, які перешкоджають вільному доступу до належного їй житлового будинку, демонтування стічної ринви, яка влаштована на житловому будинку ОСОБА_6, та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із недоведеності та безпідставності заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд правильно зазначив, що позивач набув право власності на житловий будинок у 2008 році та на теперішній час є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок; відповідачі у 2007 році набули у власність земельну ділянку відповідно до державного акта, виданого на підставі рішення селищної ради, стосовно якого позивач та її представник не заявляли жодних претензій.

За таких обставин суди дійшли правильного висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, оскільки позивач не надала належних доказів на підтвердження неможливості оформлення земельної ділянки у приватну власність, якою вона користується, та реальних перешкод, які їй чинять відповідачі.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова