Справа № 344/4547/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2058/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: відповідача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 21 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з даним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі кредитного договору від 24.04.2008 року ОСОБА_2 отримав 15 747,61 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % за рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 27.08.2009 року. Оскільки відповідач вчасно взяті на себе зобов'язання не виконував, то станом на 05.03.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту склала 20 163,60 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 517 801,33 грн, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № IFIHGA00000105 від 24.04.2008 року в розмірі: 4956,59 Євро, з яких: 3266,18 Євро - заборгованість за кредитом; 0,74 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1689,67 Євро - штраф, що в гривневому еквіваленті станом на 05.03.2015 року складає 127285,20 грн та 3654 грн судового збору. В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при укладенні договору сторони дійшли згоди щодо всіх його умов, прийнятною є сума неустойки, яку сторони визначили в договорі. Суд не врахував, що розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків або за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Банком підтверджено невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором та наявність заборгованості, а сторони обумовили можливість нарахування банком пені в разі порушення відповідачем умов кредитного договору. Судом не враховано також, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Тому просить оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні суми скасувати, ухвалити нове рішення, яким вимоги банку задовольнити у повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі кредитного договору № IFIHGA00000105 від 24.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 15 747,61 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % за рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.08.2009 року. Оскільки відповідач вчасно взяті на себе зобов'язання не виконував, то станом на 05.03.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту склала 20 163,60 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 517 801,33 грн., а саме: 3266,18 Євро - заборгованість за кредитом; 0,74 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15927,24 Євро - пеня; 9,74 Євро - штраф (фіксована частина); 959,71 Євро - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що хоча зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, суд згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Висновок суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № IFIHGA00000105 від 24.04.2008 року отримав кредит в сумі 15 747,61 Євро, зі сплатою відсотків у розмірі 12 % за рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 27.08.2009 року.

Так як вчасно взяті на себе зобов'язання відповідач не виконував, то станом на 05.03.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту склала 20 163,60 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 517 801,33 грн., а саме: 3266,18 Євро - заборгованість за кредитом; 0,74 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15927,24 Євро - пеня; 9,74 Євро - штраф (фіксована частина); 959,71 Євро - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначаючи в рішенні суму неустойки в гривневому еквіваленті в розмірі 127285,20 грн (1689,67 Євро), суд урахував співмірність неустойки до заборгованості по кредиту, вірно встановив обставини, за яких розмір неустойки може бути зменшено, однак в резолютивній частині помилково назвав вказану суму штрафом.

Зазначена обставина не впливає на правильність ухваленого судом рішення. Відповідно до ст. 219 ЦК України суд може виправити допущені в судовому рішенні описки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю. Меленко О.Є.