Справа № 496/5456/15-ц
Провадження № 2/496/2378/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючої судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

з участю прокурора - Васильєва І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом прокуратури Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у сумі 7366,62 грн.

Свої вимоги тим, що у липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому грошової допомоги, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року у справі № 2а/1570/1023/2011 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, прокуратуру Одеської області зобовязано виплатити йому грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи, у загальному розмірі 8822,30 грн. На виконання вказаної постанови суду йому перераховано кошти у сумі 7366,62 грн. без урахування обовязкових податків і зборів. Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року у справі № К/800/23753/15 задоволено касаційну скаргу позивача та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_1 звільнено з органів прокуратури за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, а не у зв»язку з виходом на пенсію за вислугою років, а тому право на отримання одноразової грошової допомоги, встановленої ч.15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» відсутнє.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, посилаючись вищенаведені обставини.

Відповідач до судового засідання не зявився, але від нього надійшло письмове заперечення проти позову (а.с. 25-33), в якому він просив позов залишити без задоволення з підстав, викладених у запереченні.

Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, у липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому грошової допомоги, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року позов задоволено частково визнано протиправними дії прокуратури Одеської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором в загальному розмірі 8822,30 грн. та зобов»язано прокуратуру Одеської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором в загальному розмірі 8822,30 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року у справі № 2а/1570/1023/2011 апеляційні скарги ОСОБА_1 та прокуратури Одеської області задоволено частково, скасована постанова Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2011 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність прокуратури Одеської області щодо невиплати грошової допомоги ОСОБА_1 за кожен рік роботи прокурором в загальному розмірі 8822,3 грн., визнано протиправними дії прокуратури Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в загальному розмірі 8822,3 грн., зобовязано прокуратуру Одеської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку з якого обчислюється пенсія за кожен повний рік роботи прокурором в загальному розмірі 8822,3 грн., стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. (а.с. 7-12).

Вказана постанова була звернена до виконання та відповідачу на підставі вимоги державного виконавця від 23.01.2015 року № Р-11454/2-61/15 (а.с. 15) перераховано кошти у розмірі 7366,62 грн. без урахування обовязкових податків та зборів, що підтверджується платіжним дорученням № 83 від 13.02.2015 року (а.с. 16).

Однак постановою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року у справі № К/800/23753/15 касаційну скаргу прокуратури Одеської області задоволено та скасовані постанови Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2011 року і Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року та у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 13-14).

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття майна виникають за наявності таких умов: наявність факту набуття або зберігання майна; набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для набуття або зберігання майна.

Проте, виходячи із змісту ч.1 статті 1215 ЦК не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З Постанови Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-122цс14 вбачається, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разу виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобовязання повернути майно потерпілому.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

Оскільки отримані ОСОБА_1 кошти перераховані прокуратурою Одеської області на виконання судового рішення, при цьому відсутні рахункові помилки і недобросовісність з боку набувача, тобто ОСОБА_1, відсутні підстави для стягнення виплачених грошових коштів з відповідача на підставі статті 1212 ЦК, у зв»язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Прокуратури Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_2