Єдиний унікальний номер 233/174/15-ц Номер провадження 22-ц/775/674/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Азевича В.Б., Кішкіної І.В.,

при секретарі Бондарчуку І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськра-йонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 подала апеля-ційну скаргу, в якій просить рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову, оскільки відпові-дачка та її представник безпідставно не визнають факт залиття квартири 28.10.2013 року, другий факт залиття квартири, визнають у повному обсязі. Пози-вачкою та її представником до суду першої інстанції надано сукупність доказів, які підтверджують як факт самого залиття квартири, так й вартість ремонтно-відновлюваних робіт, тому оскаржуване рішення є безпідставним.

Належним чином повідомлені відповідачка та третя особа у судове засі-дання не з'явились.

Позивачка та її представник доводи апеляційної скарги підтримали та про-сили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб присутніх у судо-вому засіданні, дослідивши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходя-чи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

У квартирі № 39 цього ж будинку, яка розташована безпосередньо над ква-ртирою позивачки проживає відповідачка ОСОБА_3 (а.с. 25).

28 жовтня 2013 року та 29 листопада 2014 року в квартирі позивачки ста-лися залиття, що визнається сторонами.

Згідно Акту КП «СЄЗ» б/н від 28.10.2013 року про залиття квартири АДРЕСА_1, 28.10.2013 року: внаслідок кільцювання труб центрального опалювання у квартирі АДРЕСА_2, в міжповерховому перекритті залишився кусок старої металевої труби. Після подачі води по системі опалення, труба у перекритті протекла у кутку квартири № 36 і були пошкоджені шпалери та гіпсокартон. При цьому в акті не зазначені кімната, в якій сталося за-лиття, площа залиття, інші дані для визначення шкоди. (а.с.30).

Згідно акту б/н від 14 жовтня 2013 року, складеному представниками КП «СЄЗ» за зверненням відповідачки ОСОБА_3 з приводу відсутності опален-ня в її квартирі №39, при обстеженні квартири було встановлено, що як труби, так і прилади опалення потребують заміни. Заміна труб опалення і батарей була зроблена 14 жовтня 2013 року (а.с.75).

Відповідно акту без номеру від 12.03.2014 року, опалення не поступає в квартиру 39, оскільки не має можливості замінити ділянку труби в перекритті між квартирами 36 та 39. Квартира 36 не дала доступу на заміну по стояку. Власники квартир № 36 та № 33 відмовились допускати працівників КП «СЄЗ» до своїх квартир для під'єднання системи опалення та видалення залишків металевих труб із міжповерхових перекриттів, посилаючись на проведені у квартирах капітальні ремонти (а.с. 76).

Згідно Акту б/н від 16 грудня 2014 року, складеному працівниками КП «СЄЗ», встановлено причину залиття квартири - протікання водонакопичувального бака з квартири відповідачки ОСОБА_3, але не зафіксовано ніяких пошкоджень та слідів залиття у санвузлі позивачки (а.с. 28).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірни-ми рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної осо-би, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди * повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну грома-дянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної осо-би.

Однією з необхідних умов настання цивільно-правової відповідальності є наявність вини відповідача.

Як вбачається зі свідчень відповідачки, яки вона надала суду першої інста-нції, ні вона ні її представник не заперечують самі факти залиття квартири пози-вачки, але вина у першому залитті з її боку повністю відсутня. Так, їй належить квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку. Мешкан-ці нижніх поверхів, у тому числі позивачка ОСОБА_1, встановили у своїх кварти-рах автономне опалення, внаслідок чого її квартира перестала опалюватись. З цього приводу вона звернулась до житлово-експлуатаційної організації - підрозді-лу КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» і працівники служби міняли та з'єднували труби централізованого опалення у її квартирі. При цьому позивачка ОСОБА_1, а також власник квартири на першому поверсі будинку Віхор, відмовились допускати слюсарів для заміни і видалення залишків старої труби опалення у міжповерхових перекриттях, мотивуючи це тим, що у їхніх квартирах, зроблено ремонт. Під час заповнення мережі централізованого опалення сталося протікання у місці приєднання металопластикової труби до залишків металевої у міжповерховому перекритті і наприкінці жовтня 2013 року вода протекла до квартири позивачки в кутку однієї кімнати. Працівники КП «СЄЗ» склали про це акт. Щодо повторного залиття квартири позивачки, вона підтверджує що таке залиття мало місце із зазначених у позові причин.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розг-ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі-шення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв-лених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

В позовній заяві йдеться про два залиття квартири позивачки, що сталися 28.10.2013 року та 29.11.2014 року.

Як встановлено судом першої інстанції залиття від 28.10.2013 року сталось не з вини відповідачки, а в наслідок того, що позивачка не допустила слюсарів для з'єднання стоякових труб центрального опалення.

Враховуючи відсутність вини відповідачки судом правильно відмовлено у задоволенні позову.

29.11.2014 року трапилось друге залиття квартири позивачки, з водо нако-пичувального баку відповідачки, тобто з її вини. Як доказ розміру відшкодування заподіяної шкоди позивачка надала договір підряду та кошторис до нього. Але в кошторисі вказані роботи та використані матеріали у всієї квартирі. Окремо не вказаний ремонт ванної кімнати на місті залиття.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…

Судова будівельно-технічна експертиза для встановлення вартості ремонт-но-відновлювальних робіт не проводилась, ні позивачкою ні її представником в суді першої інстанції клопотання про її проведення не заявлялось.

Тобто в суді першої інстанції позивачкою не надано належних та допусти-мих доказів з приводу вартості ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок за-лиття її квартири від 29.11.2014 року, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, що позивачкою та її представником до суду першої інстанції надано сукупність доказів, які підтверджують як факт самого залиття квартири, так й вартість ремонтно-відновлюваних робіт, не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, з причин описаних в мотивувальній частині.

Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: