Ухвала іменем україни25 березня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року,в с т а н о в и л а: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 14 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), а в подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № ML-300/691/2007, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 200 000 дол. США строком до 14 грудня 2022 року. 17 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № ML-300/0237/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 220 000 дол. США. Також 06 жовтня 2006 року між тими самими сторонами був укладений кредитний договір № CNL-300/2085/2006, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 400 000 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між банком та відповідачем ОСОБА_5 були укладені договори поруки - від 14 грудня 2007 року № SR - 300/691/2007, від 17 травня 2007 року № SR -300/0237/2007, від 06 жовтня 2006 року № SR -300/1412/2006, відповідно до умов яких він зобов'язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем ОСОБА_4 за вищевказаними кредитними договорами. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань у ОСОБА_4 станом на 14 вересня 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2007 року № ML-300/691/2007 в розмірі 1 792 199 грн 15 коп, за кредитним договором від 17 травня 2007 року № ML-300/0237/2007 в розмірі 1 906 048 грн 05 коп. та за кредитним договором від 06 жовтня 2006 року № CNL-300/2085/2006 в розмірі 3 028 242 грн 50 коп. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 06 жовтня 2006 року № CNL-300/2085/2006 у сумі 3 028 242 грн 50 коп, за кредитним договором від 17 травня 2007 року №ML-300/0237/2007 у сумі 1 906 048 грн 05 коп та за кредитним договором від 14 грудня 2007 року № ML-300/691/2007 у сумі 1 792 199 грн 15 коп, а всього 6 726 489 грн 70 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2012 року скасовано в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ухвалено в цій частині нове рішення, в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позову та наявності передбачених ст. ст. 526, 527, 530, 554 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки, як встановив суд, ОСОБА_4 не виконала належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції встановивши всі фактичні обставини справи правильно виходив з положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до якого порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає за необхідне подану касаційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а:Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.Судді: О.В. Попович В.М. Коротун С.П. Штелик