У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., КасьянаО. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що з 08 жовтня 2003 року по 26 листопада 2011 року вона проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. 26 листопада 2011 року вони офіційно зареєстрували шлюб, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2014 року було розірвано. За час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу вони з відповідачем побудували будинок АДРЕСА_1

Посилаючись на вказані обставини, просила суд встановити факт проживання її з ОСОБА_5 у період з 08 жовтня 2003 року по 26 листопада 2011 року однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу; визнати за нею та відповідачем право власності на Ѕ частини за кожним на будинок по АДРЕСА_1

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, постановлену у справі ухвалу апеляційного суду просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що з будинкової книги та витягу з рішення Черкаської районної ради від 23 листопада 1988 року № 190 вбачається, що 19 квітня 1988 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_6 будинковолодіння АДРЕСА_1

Реєстрацію свого місця проживання за вказаною адресою відповідач здійснив 21 червня 2002 року, з 08 червня 2005 року відповідач знявся з реєстрації в спірному домоволодінні та був реєстрований у м. Києві з 23 червня 2005 по 31 травня 2011 року, з 10 червня 2011 року відповідач знову зареєструвався в спірному домоволодінні.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2008 року у справі № 2-481/2008 за ОСОБА_5 визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: будинок під літ. «А-1», сарай під літ. «Б», розташовані по АДРЕСА_1

26 листопада 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2014 року було розірвано.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалася на обґрунтування своїх вимог. Зокрема, не довела, що відносини, які склалися між нею та ОСОБА_5 з жовтня 2003 року до реєстрації шлюбу у 2011 році, є сімейними в розумінні положень ст. 3 СК України. Крім того, не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що за рахунок її грошових та трудових затрат істотно збільшилась вартість спірного будинковолодіння з моменту реєстрації шлюбу між нею та відповідачем, право власності на який останній набув до реєстрації шлюбу.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про неналежну судами оцінку наданих нею доказів щодо її проживання із відповідачем однією сім'єю як чоловіка та дружина без реєстрації шлюбу та набуття ними спірного майна за час спільного проживання, не встановлення обсягу спільно нажитого майна - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В.О. Савченко