Справа № 530/1889/15-ц
Номер провадження 2-о/530/110/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Бондар М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа Великопавлівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 заінтересована особа Великопавлівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2.

Суд, заслухавши представника заявника, яка підтримала вимоги заявника, та вказала, що встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини заявником після смерті чоловіка, ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2, свідків, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та дослідивши наявні письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні було встановлено, що 27 січня 2015 року помер ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області 29 січня 2015 року видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 287491 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Спадщину заявник, ОСОБА_1 прийняла у порядку, визначеному, частиною 3 статті 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так як заявник є матір'ю ОСОБА_2 та непрацездатною особою, вона маю право на обов'язкову частку у спадщині згідно статті 1241 ЦК України, але у видачі свідоцтва про спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,22 га, розташовану на території Великопавлівської сільської ради з цільовим призначенням "Для ведення особистого селянського господарства", що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №121322, - Зіньківського державною нотаріальною конторою Полтавської області винесено постанову про відмову в зв'язку з тим, що у поданих документах виявлено розбіжність, а саме: у свідоцтві про народження спадкодавця прізвище заявника записано як "Кулибаба", а у документі, що посвідчує особу - паспорті - "Кулібаба".

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого 08.01.1981 року, батьками є: мати: ОСОБА_7 батько: ОСОБА_3 (а.с.6).

При отриманні паспорта громадянина України у 1997 році прізвище заявника було записано як "Кулібаба" (а.с.4).

Факт родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 підтверджується співпаданням імені та по-батькові заявниці в свідоцтві про народження ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4 суду підтвердив те, що він є рідним сином заявниці, ОСОБА_1 та рідним братом померлого, ОСОБА_2. Крім того вказав, що після смерті його батька, ОСОБА_3, залишилася спадщина, яку він також частково прийняв.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердив те, що його батько, ОСОБА_2 є рідним сином заявниці, ОСОБА_1. Також вказав, що ОСОБА_6 також вступила в спадщину після померлого, ОСОБА_2.

Свідок, ОСОБА_6 суду підтвердила, що її покійний чоловік, ОСОБА_2 є рідним сином заявниці, ОСОБА_1. Також вказала, що вона також вступила у спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_2, так як на час смерті проживала в будинку, робила перепланування, ремонти, вкладала свої кошти.

Згідно копії позовної заяви, де позивач є ОСОБА_1 по цивільній справі№530/1921/15-ц вказано, що вона бажає одноособово отримати спадщину після померлих.

Відповідно до ст.. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 88, 212-223, 235 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Великопавлівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Написано власноручно.

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2015 року.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_8