Номер провадження 2/754/5883/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Рівненський міський відділ Управління МВС України у Рівненській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.10.2014 року він уклав з ОСОБА_4 усний договір купівлі-продажу автомобіля марки Chery Tiggo, 2008 року випуску. За даний автомобіль позивач сплатив ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 6000, 00 доларів США. ОСОБА_4 продавала автомобіль за довіреністю від власника ОСОБА_3 На підтвердження укладення договору та передачі грошей ОСОБА_4 14.10.2014 року написала розписку, а також домовилась з позивачем, що на його вимогу надасть нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем. Але 18.10.2014 року працівники Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві вилучили у позивача придбаний автомобіль та технічний паспорт, оскільки за заявою спадкоємиці померлого власника автомобіля ОСОБА_2 автомобіль перебував в угоні, а за даним фактом відомості внесено до ЄРДР 13.10.2014 року. У подальшому справу було передано до Рівненського МВ УМВС України у Рівненській області. Позивач вважає, що його права, як власника автомобіля, є порушеними з боку відповідачки, а також вважає, що автомобіль належить йому на праві власності, як придбаний на законних підставах. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, визнати за позивачем право власності на автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_3, а також стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що власником автомобіля Chery Tiggo, 2008 року випуску, є ОСОБА_5, який придбав автомобіль у 2009 році. У вересні 2012 року ОСОБА_5 помер і спадкоємцем після його смерті є його дружина ОСОБА_2, яка вступила у спадщину, але документи на даний час не оформила. Відбулося незаконне заволодіння транспортним засобом, у зв"язку з чим племінник відповідачки звернувся з відповідною заявою до міліції. На даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні. Працівниками міліції було знайдено автомобіль, але він був перереєстрований на іншу особу - ОСОБА_3 Відчуження автомобіля відбулося за підробленим паспортом ОСОБА_5 Оскільки транспортний засобів вибув з володіння власника незаконним шляхом у вересні 2014 року, то він підлягає поверненню законному власнику. На підставі викладеного представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Рівненського МВ УМВС України - у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, в яких просить розглядати справу у відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Третя особа - ОСОБА_3 - у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Третя особа - ОСОБА_4 - у судове засідання не з′явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений усний Договір купівлі-продажу автомобіля Chery Tiggo, 2008 року випуску.

На підтвердження укладення договору ОСОБА_4 написала розписку про отримання від ОСОБА_1 грошовий коштів у розмірі 6000, 00 доларів США (а.с.5).

Згідно даної розписки ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 за автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, суму у повному обсязі у розмірі 6000, 00 доларів США 14.10.2014 року, автомобіль передала власноруч.

У подальшому 18.10.2014 року вказаний автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, був вилучений у позивача з тих підстав, що автомобіль перебуває в угоні.

Відповідно до Довідки (а.с.36) 13.10.2014 року прийнята та зареєстрована в ЄРДР зава ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, а саме незаконне заволодіння невстановленою особою 23.09.2014 року автомобілем Chery Tiggo, 2008 року випуску, під приводом користування автомобілем на короткий термін.

Після вилучення автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, був переданий на зберігання ОСОБА_2, що підтверджується її заявою від 16.02.2015 року.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, оскільки він належить йому на законних підставах.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту статей 203, 208, 626, 638, 655 ЦК України вбачається, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що не перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Тобто, умовою визнання не посвідченого нотаріально договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, є ті обставини, коли сторони договору домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 08.10.2014 року ОСОБА_3 видав на ім"я ОСОБА_4 довіреність на представництво його інтересів в будь-яких органах з питань, пов"язаних з експлуатацією та розпорядженням автомобілем Chery Tiggo, 2008 року випуску.

Згідно даної довіреності автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), виданого 08.10.2014 року.

У подальшому ОСОБА_4 надала позивачу ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів за автомобіль і передачу автомобіль, а позивач вважає дану розписку та факт передачі йому автомобіля підтвердженням його права власності на автомобіль.

Але слід зазначити, що відповідно до Правил дорожнього руху України власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Законом України "Про дорожній рух" та Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) пов"язують перехід права власності на рухоме майно - автомобіль - шляхом зняття автомобіля з реєстрації та реєстрацію (перереєстрацію) його на нового власника.

Слід зазначити, що позивач після передачі ОСОБА_4 коштів та отримання у користування автомобіля не вчинив жодних дій, направлених на набуття ним права власності на автомобіль, не оформив відповідну довіреність, договір купівлі-продажу чи інший документ, що підтверджував би його право власності на автомобіль у передбаченому законом порядку.

Крім того, як вбачається з письмових матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_6 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, щодо заволодіння 23.09.2014 року невстановленою особою шахрайським шляхом транспортним засобом Chery Tiggo, 2008 року випуску, під приводом користування автомобілем на короткостроковий термін. На даний час проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, на даний час перебуває на зберіганні у відповідачки ОСОБА_2

Як встановлено при розгляді справи, відповідачкою ОСОБА_2 право власності позивача на автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, не оспорюється, а тому суд вважає, що даний позов пред"явлений позивачем до неналежної особи.

За наведеного вище можна зробити переконливий висновок про те, що передача позивачем коштів за автомобіль ОСОБА_4 та наявність розписки про отримання коштів не є підставою для визнання за позивачем права власності на автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження законності набуття ним права власності на автомобіль Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.. 58-59 ЦПК України на підтвердження фіктивності договору купівлі-продажу від 09.12.2014 року.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 205, 207, 316, 328, 392, 638, 655 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Рівненський міський відділ Управління МВС України у Рівненській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: