Справа № 461/3586/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/6548/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Кабаля І.І.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "УкрСиббанк" про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що суд першої інстанції взяв до уваги лише факт укладення між нею та ПАТ "Укрсиббанк" кредитного договору, однак судом не було взято до уваги існуючих між ними правовідносин щодо часткового погашення заборгованості за цим договором. Також вважає, що їй завдано моральну шкоду протиправними діями представників відповідача щодо списання коштів з її карткового рахунку.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Правомірність дій банку по списанню коштів відповідає нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема п.4.11, п.6.5 Правил надання банківських послуг, ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", главі 6 Інструкції НБУ про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Згідно з п. 1.38 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі Закону) списання договірне списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 26.1. ст. 26 Закону платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 31 липня 2008 року між АТ (АКІБ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідно якого позивачка отримала кредит в сумі 114750 доларів США під 13,50 % річних, з датою остаточного погашення 27 липня 2029 року.

31 липня 2008 року між АТ (АКІБ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідного якого позивачка отримала кредит в сумі 25000 доларів США під 14,50% річних, з датою останнього погашення 28.07.2023 року.

31 липня 2008 року між АТ (АКІБ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідного якого позивачка отримала кредит в сумі 15000 доларів США під 14,50% річних, з датою останнього погашення 28.07.2023 року.

31 липня 2008 року між АТ (АКІБ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідного якого позивачка отримала кредит в сумі 7616,53 доларів США під 13,50% річних, з датою останнього погашення 27.07.2023 року.

30 січня 2009р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №2 до вищезгаданого кредитного договору щодо трансформації моновалютної кредитної лінії в мультивалютну.

05 грудня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що підставою для списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 є отримана її згода на списання грошових коштів зі своїх рахунків. ОСОБА_2 допустила виникнення заборгованості за кредитним договором, а тому дії відповідача по списанню грошових коштів з її карткового рахунку є такими, що вчинені відповідно до умов договору.

Оскільки на час автоматичного списання коштів з поточного рахунку позивача остання мала перед банком зобов'язання здійснювати щомісячне часткове погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів згідно з графіком платежів, тому дії банку по списанню коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідають умовам кредитного договору та нормам матеріального права

Відповідно до п.3.1 Договору-анкети, позивач серед іншого засвідчила, що вона особисто ознайомлена з правилами та тарифами які були розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com. Згідно з абз. 3 цього ж п.3.1. договору-анкети, позивач доручив банку здійснювати договірне списання коштів з його рахунку/ів в порядку, сумі та за реквізитами, вказаними в договорі-анкеті, тарифах та правилах, а також у договорі страхування якщо такий укладено або буде укладено в майбутньому.

У пункті 7 вищезгаданих правил за згодою сторін врегульовано порядок договірного списання коштів з відкритих рахунків клієнта. Згідно з пп. 7.1. правил, з метою своєчасного виконання зобов'язань та оплати послуг банку, клієнт надає банку право здійснювати на користь останнього договірне списання коштів з рахунків клієнта у строки, визначені договором або іншими договорами між банком та клієнтом, у валюті та сумі існуючої заборгованості перед банком за зобов'язаннями та/або наданими послугами за договором та/або іншими договорами, укладеними між банком і клієнтом (у тому числі простроченої заборгованості за кредитами, отриманими у Банку).

Уклавши з Банком Договір анкету про відкриття та комплексне розрахунково касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) №5200 від 05.12.2014 року, позивач добровільно надала згоду та доручення Банку здійснювати договірне списання грошових коштів з будь якого рахунку відкритого за цим договором у сумі та валюті заборгованості Клієнта перед Банком за зобов'язаннями та/або наданими послугами за договором та/або іншими договорами, укладеними між Банком і Клієнтом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем по справі не представлено суду належних та допустимих доказів заподіяння їй моральної шкоди неправомірними діями відповідача.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норм, передбачених ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і така задоволенню не підлягає.

Керуючись 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: