У х в а л а

іменем україни

13 липня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 укладеним з 1 грудня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» заборгованість надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 1 285,82 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У інші частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач згідно типового договору надає, а відповідач - споживає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, проте від укладання цього договору остання ухиляється.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за надані послуги відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особам, які подавали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко