У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Лубенської міської ради Полтавської області, треті особи: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 26 січня 2005 року № 15 йому дозволено реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1. З цього часу він вселився до спірної квартири та проживає у ній. При цьому він зробив капітальний ремонт у квартирі, неодноразово робив поточний ремонт, регулярно сплачує комунальні платежі та більше десяти років відкрито користується цією квартиро. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 грудня 2010 року спірну квартиру визнано безхазаяною та передано її у власність територіальної громади м. Лубни. 25 березня 2011 року позивачу видано ордер на зазначену квартиру. З огляду на зазначене, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позивач володіє спірним майном на підставі договору з його власником (вселився в житло на підставі ордера), тобто перебуває у договірних відносинах, які продовжуються, тому відсутні передбачені ст. 344 ЦК України обставини добросовісного заволодіння позивачем чужим майном та обставини, які б свідчили про те, що власник цього майна не претендує на нього.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко