РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2015 року Франківський районний суд м. Львова у складі

головуючого - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Нетреба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи нотаріуса п'ятої Львівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Покликаючись на те, що 09 березня 2013 року померла його дружина і мати відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті проживала та була прописана за адресою: АДРЕСА_1. За час життя ОСОБА_4 належним їй майном не розпорядилась, заповіту не склала. До спадкової маси після смерті ОСОБА_4 належить квартира №3, по вул.Остроградських 10 в місті Львові, належна їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло № 11771 від 27.12.1993р., зареєстрованого Львівським міжміським Бюро технічної інвентаризації за №6799 від 20 січня 1994 року. Зазначає, що він та ОСОБА_2, дочка його дружини ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після її смерті. Однак, 21.03.2013 року (через 12 днів після смерті ОСОБА_4С.) він, відмовився від спадщини на користь її дочки від попереднього шлюбу ОСОБА_2 підтвердженням цього є копія заяви до 5-ої Львівської державної нотаріальної контори. Однак, як зазначає позивач, під час підписання вказаної заяви він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через важкий психологічний стан здоров'я, відтак просить визнати недійсним свідоцтво про право спадщину видане на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечила, просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа нотаріус п'ятої Львівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності.

З'ясувавши дійсні обставини справи, підтвердженими в судовому засіданні поданими доказами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть від 22.05.2013р. серія 1-СГ №323926 ОСОБА_4 09.03.2013 року померла у віці 82 роки, про що зроблено актовий запис№356.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2, яка складається з трьох кімнат та кухні, житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 72,3 кв.м., комори та підвалу 12,0 кв.м.

Вказана квартира належала ОСОБА_4: ? частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №11771, виданого Львівською міською адміністрацією 27 грудня 1993 року згідно з розпорядженням №1557 від 27 грудня 1993 року та зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за номером: 6799 та ? частка квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 червня 1998 року П'ятою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-2125 та зареєстрованого 17 грудня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки у реєстровій книзі № 6 за реєстровим номером № 6799.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 жовтня 2013 року спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09 березня 2013 року, яка прийняла спадщину є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн., яка проживає за адресою: Австралія, м.Мельбурн, вул.Вижон, Чадстон, буд.№9, з урахуванням ? частки спадкового майна від якої відмовився чоловік померлої ОСОБА_1, спадкова справа №207/2013, зареєстровано в реєстрі за №5-1266.

Згідно до ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Але відповідно до частини 3 цієї статті положення вищезазначеної частини не застосовується, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця. Якщо спадкоємець виражає бажання відмовитися від спадщини, він зобов'язаний подати заяву про відмову від спадщини в строк шість місяців в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, згідно поданої заяви від 21.03.2013 року о 13.00 год. ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини за законом у звязку з чим нотаріусом розяснено, що його заява про прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку встановленого для її прийняття.

27.03.2013р. о 11 год. 22 хв. ОСОБА_1 відмовився від спадщини на користь доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в Державного нотаріуса п'ятої Львівської Державної нотаріальної контори; 27.03.2013р. в 16 год. 33 хв. ОСОБА_1 відкликав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5, щоб не оформлювати два свідоцтва на спадщину: ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Дана заява була зареєстрована в приватного нотаріуса Львівського міського округу ОСОБА_6 і зареєстрована за № 978 в реєстрі. Як встановлено, заява була зареєстрована у приватного нотаріуса, а не в державного нотаріуса п'ятої Львівської Державної нотаріальної контори.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Якщо цивільна дієздатність особи обмежена в судовому порядку, то вона може подавати заяву про відмову від спадщини, тільки за згодою піклувальника, що призначив їй суд, а також зі згодою органу опіки ( ч.1 ст.1273 ЦК України ). Відмова від спадщини є безумовною та беззастережною. Якщо у спадкоємця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини виникає бажання отримати спадщину, то він або його представники можуть відкликати заяву про відмову від спадщини та в встановленому законом порядку подати заяву про прийняття спадщини. Відмова від спадщини на користь іншого спадкоємця має носити добровільний характер та повинна бути здійснена згідно правил про дійсність правочинів. Тобто заява повинна бути здійснена особою, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, в момент здійснення заяви особа не повинна знаходитись під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини. Якщо така заява мала місце то вона в судовому порядку може бути визнана недійсною. Коли спадкодавець висловив бажання розпорядитися своєю частиною успадкованого майна на користь іншого спадкодавця за законом, то його доля перейде тільки тому спадкоємцю, котрого він вкаже у своїй заяві про відмову від спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це саме той документ, який посвідчує права спадкоємця на спадкове майно, точніше перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця. Крім цього, якщо успадковане майно підлягає обов'язковій державній реєстрації (нерухомість), то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом.

Ст.1301 ЦК України визначає підстави і порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім'я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване).

Відповідно до абз.3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво відповідно до ст.1301 ЦК України про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Позивач не надала суду доказів щодо обґрунтування своїх вимог про визнання судом свідоцтва про право на спадщину недійсним, тому суд вважає за можливе в задоволенні позовних вимог відмовити.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про нотаріат» Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України.

Згідно п. 8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., діючої на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006р.

Суд не бере до уваги покликання представника позивача про те, що ОСОБА_1 під час підписання заяви в нотаріуса не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через важкий психологічний стан здоров'я, при цьому, представник позивача заявляв у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи, вказане клопотання розцінене судом як таке, що призведе до затягування розгляду справи та не впливатиме на повноту дослідження обставин справи та прийняття обєктивного рішення. Як вбачається із медичної книжки, етапного епікризу від 28.07.2005 року, у ОСОБА_1 закінчився термін інвалідності.

Враховуючи наведене суд вважає, що в судовому засіданні не підтверджені ті обставини, на які посилається позивач, оскільки такі не підтверджені жодними належними та достатніми доказами, які б достовірно вказували на існування обставин, що на них посилається позивач.

Згідно зі статтями 10,11,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги позивача безпідставними, та такими, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1223, 1224, 1273, 1274, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 215, 218, 219 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи нотаріуса п'ятої Львівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартьянова С.М.