Провадження № 2/389/697/15
ЄУН № 389/2864/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого-судді Богданової О.Е.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту №KGZNGA01580011 від 19.06.2008 року в сумі 73388,69 доларів США, що за курсом 21,19 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2015 року складає 1555106,25 грн. Посилаючись на порушення зобов'язання за даним кредитним договором та у відповідності зі ст. ст. 526,527,530,1054 ЦК України позивач просить солідарно стягнути суд з відповідачів заборгованість та судові витрати.

У ході судового розгляду позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2011 року у розмірі 43314,68 доларів США, що за курсом 21,19 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2015 року складає 917838,07 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява про підтримання зменшених позовних вимог в повному обсязі та їх задоволення, просить суд справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги не визнала, при цьому не заперечувала проти обставин неналежного нею виконання зобовязань за кредитним договором, а також просила зменшити розмір неустойки, вказуючи на тяжке матеріальне становище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KGZNGА01580011, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 17551,44 дол. США терміном до 19.06.2018 року, а відповідач ОСОБА_1 зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Період сплати встановлено з 20 по 25 число кожного місяця.

19 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №KGZNGА01580011.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1

цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 8.1 кредитного договору, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 295,51 дол. США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі та порядку встановленому договором.

Відповідач ОСОБА_1 у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Вимога, що була предявлена до відповідача ОСОБА_2, як поручителя відповідача ОСОБА_1 щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення.

Відповідно до ст.554, 610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2011 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором станом на 03.06.2011 року у розмірі 28630,67 доларів США, що в еквіваленті склало 228186,43 грн.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконаноборжником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Згідно розрахунку, листа наданих банком, заборгованість за період з 03.06.2011 року по 26.06.2015 року по кредитному договору складає 43314,68 дол. США, в тому числі: 6909,37 дол. США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1893,26 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 32449,45 дол. США заборгованість за пенею, 11,80 дол. США штраф (фіксована частина), 2062,60 дол. США штраф (процентна складова).

Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції дії договору. Кредитний договір є

дійсним, його умови погоджені сторонами і є обовязковими для виконання ними.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали свої зобов'язання за кредитним договором від 19 червня 2008 року щодо повернення кредиту, вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6909,37 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1893,26 дол. США, що загалом складає 8802,63 доларів США, є обґрунтованими та доведеними.

Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статтями 526, 527 і 530, 1054 ЦК України. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за

відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п. 8.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прос рочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п. 6.4 кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України є, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у

постанові Верховного Суду України № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Як свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який не спростований відповідачами, заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить станом на 26.06.2015 року 32449,45 доларів США, штраф (фіксована частина) - 11,80

доларів США та штраф (процентна складова) 2062,60 доларів США, тобто всього розмір неустойки складає 34523,85 доларів США. Борг за відсотками та комісією становить 8802,63 доларів США.

Суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 про те, що розмір пені є значно завищеним, неспівмірним із основною заборгованістю по кредиту, що суперечить принципам справедливості та добросовісності та є підставою для зменшення пені.

Оскільки розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.3 ст.551 ЦК України.

Враховуючи те, що розмір заборгованості по кредиту (борг по відсоткам та комісії) становить 8802,63 доларів США, крім пені відповідач за умовами договору сплачує, штраф, враховуючи те, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, суд вважає, що загальний розмір неустойки (пені та штрафів) підлягає зменшенню до розміру основної заборгованості 8802,63 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14.

Станом на день ухвалення рішення 21 грудня 2015 року, за даними НБУ офіційний курс становить 23,55 грн. за 1 долар США.

Як свідчать матеріали справи правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, банк має ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями, тому з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення солідарно заборгованість за кредитним договором №KGZNGА01580011 від 19.06.2008 року, яка визначена станом на 26.06.2015 року, з урахуванням зменшення неустойки, а саме в сумі 17605,26 доларів США, що еквівалентно 414603 грн. 87 коп.

У п.35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 розяснено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

При цьому, у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 39 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ ).

Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову у повному обсязі, а саме судовий збір у розмірі 3654 грн., тобто по 1827,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.554, 610 ЦК України, ст.ст.88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №KGZNGA01580011 від 19.06.2008 року у розмірі 17605,26 доларів США, яка складається із: заборгованість по відсоткам 6909,37 доларів США, заборгованість з комісії 1893,26 доларів США, неустойка (заборгованість за пенею, штрафами) 8802,63 доларів США, що еквівалентно 414603 (чотириста чотирнадцять тисяч шістсот три) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25 грудня 2015 року.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3