Справа № 204/6969/15-ц
Провадження № 2/204/2849/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю прокурора Козакевич Ю.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначити її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати цю дитину їй на виховання та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона є рідною бабою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Її мама ОСОБА_2 - донька позивачки. Батька у її онуки немає, оскільки її донька являється матірю одиночкою. Дитина відповідачки фактично проживає з позивачкою з моменту народження по даний час, називає її мамою. Весь час Дарія перебуває на її повному утриманні. Її мати ОСОБА_4 грошей на потреби дитини не дає і не давала, так як перебувала у вязниці з 2009 року по 2013 рік за статтями 186, 190 КК України, та відбула 5 років увязнення. Відповідачка своїх батьківських обовязків, зокрема, обовязку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею після звільнення з вязниці своїх обовязків, позивачка не чинила. Навпаки, неодноразово пропонувала їй працевлаштуватися, спілкуватися з дитиною, купувати їй одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Але цього робити вона не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідачка зовсім не цікавиться розвитком, станом здоровя доньки, не дбає про її інтереси, а навпаки, постійними скандалами і вживанням алкоголю негативно впливає на дитину, зникає з квартири на тривалий час на 5-6 місяців. Оскільки відповідачка не займається вихованням онуки, то право стати її опікуном та повністю відповідати за її виховання має позивачка, як її рідна баба, яка виховує онуку з дня її народження до теперішнього часу. ОСОБА_2 виводів після відбуття покарання не зробила, не стала на шлях виправлення, її не цікавить дитина Дарія, вона не намагається налагодити з нею дружні та материнські стосунки, а навпаки своєю поведінкою негативно впливає на дитину. Крім того, відповідачка зобовязана нести витрати по утриманню дитини: на придбання їжі, одягу, шкільного приладдя тощо. Періодично доводиться купувати ліки, адже дитина, як і інші діти, теж періодично хворіє на простудні захворювання. Ліки ж дуже дорогі. Також, для загального зміцнення здоровя їм, як і іншим, періодично не завадить оздоровлюватись у санаторіях. Але коштів на це в позивачки не вистачає. Добровільно відповідачка коштів на утримання дитини не дає.

Ухвалою суду позовні вимоги позивачки про призначення ОСОБА_1 опікуном онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передання цієї дитини їй - ОСОБА_1 були залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та не цікавиться станом її здоров`я.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги позивача та просила розглянути справу без її участі. Ще раніше, в судовому засіданні, визнавала позовні вимоги позивачки та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Раніше, в судовому засіданні, позовні вимоги позивачки підтримувала та не заперечувала проти їх задоволення.

Прокурор Козакевич Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала та не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши сторони та прокурора, яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 І-КИ № 085784, виданим 18.10.2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 897 від 18.10.2006 року (а.с.15).

Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрована разом із своєю бабусею - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради від 01.10.2015 року за № 271 (а.с.8).

Відповідачка вихованням доньки не займається, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

Вихованням дитини, а також її матеріальним та духовним забезпеченням займається бабуся - ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_7, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: характеристикою на дитину, складеною її класним керівником та директором школи, де вона навчається, згідно якої вихованню дитини багато уваги приділяє бабуся, яка регулярно відвідує школу, приймає активну участь в житті дитини, завдяки їй дитина завжди чисто та охайно вдягнена, має всі необхідні речі для успішного навчання (а.с.11); поданням на дитину, складеним Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 349» Дніпропетровської міської ради від 25.07.2014 року за № 98, згідно якого дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад з червня 2010 року до 30 травня 2014 року, дитина завжди була доглянута, добре вихована, з добре розвиненим позитивним ставленням до оточуючих її дітей та дорослих, вихованням дитини займалися бабуся ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_8, які приводили та забирали ОСОБА_3. Також, в поданні зазначено, що називає їх «мама» і «тато» (а.с.12).

Вищевказані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_9, які є сусідками позивачки та дитини, і які вказали, зокрема ОСОБА_6, що вона тривалий час вважала позивачку рідною матірю дитини і лише через деякий час від позивачки дізналася, що вона бабуся дитини. В іншій частині вказали, що мати дитиною не цікавиться, в шкоду на батьківські збори не ходить та проявляє байдужість до дитини. Крім того, ОСОБА_9 вказала, що відповідачка зловживає спиртними напоями.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та враховуючи показання дитини, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Проте, як було встановлено судом, мати дитини не виконує покладених на неї батьківських обовязків, чим порушує чинне національне законодавство та норми міжнародного права, які ратифіковані Україною.

Згідно висновку органа опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка ОСОБА_2 є винною, вона злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, судом встановлено, що відповідачка не забезпечує свою дитину, добровільно допомогу на її утримання не надає, а тому, з неї слід стягнути аліменти в судовому порядку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного та положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 974 грн. 40 коп., з яких судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 487 грн. 20 коп. (в частині стягнення аліментів) та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 487 грн. 20 коп. (в частині позбавлення батьківських прав), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 150, 155, 164-166, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 318894342, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання її малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину.

На підставі ст. 367 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Копію рішення направити в Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції - для відома.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова