Справа №539/1440/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 прохала суд визнати недійсним заповіт її матері ОСОБА_5, який був посвідчений 23.11.2013 року Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 20.07.2014 року померла її мати ОСОБА_5

За життя мати 27.07.2011 року заповіла все своє майно, їй ОСОБА_1

Коли після смерті матері звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини , то дізналася, що померла за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла відповідачу ОСОБА_2 Даний заповіт 23.11.2013 року було посвідчено Другою ОСОБА_3 ДНК.

Складання заповіту на ім»я відповідача стало для неї несподіванкою, оскільки мати жодного разу не говорила про намір скласти заповіт на відповідача.

02.07.2013 року ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння побив її матір та свою дружину ОСОБА_5, по факту чого 04.07.2013 року було відкрито кримінальне провадження. У зв»язку з побиття мати перебувала на стаціонарному лікуванні у ОСОБА_3 ЦМЛ. 08.07.2013 року матір із лікарні виписали.

Також ОСОБА_2 неодноразово бив її матір і крім цього випадку.

Вважала, що 23.11.2013 року через 4 місяці після побиття заповіт був посвідчений під фізичним та психологічним тиском відповідача.

На протязі всього часу хвороби матір ОСОБА_5 лежала вдома, під час спілкування із нею, матір її не пізнавала , вважала, що знаходиться в батьківській хаті в с. Єнківці Лубенського району. Намагалися підвестися із місця та казала, що потрібно забрати якісь рушники , казала, що по будинку ходять якісь люди.

Вважала, що в зв»язку з постійним болем від отриманої травми , від постійного прийому знеболювальних препаратів, постійного психологічного тиску з боку відповідача , її мати не могла усвідомлювати наслідки того, що вона робить.

Позивач вважала, що на момент складання заповіту ОСОБА_5 не могла надавати оцінку своїм діям , а також вчинила заповіт під фізичним та психологічним тиском відповідача, а тому відповідно до ч.1 ст. 231, ч.2 ст. 1257, ч.1 ст. 225 ЦК України даний заповіт є недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 прохала суд призначити по справі судово-психіатричну посмертну експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо можливості ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій при складанні заповіту.

Клопотання мотивоване тим, що позивач вважає, що ОСОБА_5 в момент вчинення правочину 23.11.2013 року заповіту не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Представник позивача ОСОБА_6 клопотання прохав задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 заперечували щодо проведення експертизи, мотивуючи відсутністю підстав вважати, що при складанні заповіту ОСОБА_5 мала психічне захворювання.

Судом витребувано із поліклінічного відділення комунальної ОСОБА_3 ЦМЛ амбулаторну карту хворої ОСОБА_5

Також у матеріалах кримінального провадження №0000976 міститься копія історії хвороби ОСОБА_5

Крім цього, в судовому засіданні також були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_8»яненко Н.І. пояснила, що працює медсестрою ОСОБА_3 КМЛ. Була в лікарні, коли туди потрапила ОСОБА_5 , яку вона 2 рази відвідувала. ОСОБА_5С . в лікарні скаржилася на свого чоловіка ОСОБА_2, казала, що той її бив та вживає спиртні напої. На початку 2014 року святкувала разом із позивачем свято та бачила , як ОСОБА_5 була в неадекватному стані то розмовляла, то нібито як відключалася.

Свідок ОСОБА_9 пояснювала, що спілкувалася один раз із ОСОБА_5 в лікарні в 2013 році, з якою її познайомила ОСОБА_1 ОСОБА_5 казала їй, що її побив чоловік, хотів добитися її хати, а потім ОСОБА_5 нібито попливла та почала казати неадекватні речі. Вона особисто казала ОСОБА_1, що ОСОБА_5 потрібен психіатр.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що про ситуацію, яка склалася в сім»ї ОСОБА_1, він знав зі слів позивача. Знає, що ОСОБА_1 приходила додому до своєї матері ОСОБА_5 та доглядала за нею. В першій половині серпня 2013 року він приходив додому до ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_1, де бачив ОСОБА_5, яка лежала на ліжку. ОСОБА_5 жалілася на біль у нозі та казала, що до такого стану привів її чоловік ОСОБА_2 Після цього вдома у ОСОБА_5 був ще один раз на початку 2014 року, коли заходив хвилин на 10, ОСОБА_5 також лежала на ліжку та була в пригніченому стані.

Свідок ОСОБА_11 пояснював, що працює лікарем ЗПСМ амбулаторії №4. До нього, як до лікаря, звертався ОСОБА_2 з приводу своєї жінки ОСОБА_5 і інколи сам за консультацією. На виклик додому до ОСОБА_5 він їздив приблизно 2-3 рази у 2013-2014 роках. За 4-5 років до цього у ОСОБА_5 був інсульт. Хвора ОСОБА_5 була контактною, розмовляла, однак не вставала на час відвідування. ОСОБА_2 викликав його до ОСОБА_5 з приводу корегування лікування і він робив медичні призначення. При спілкуванні ОСОБА_5 на чоловіка не скаржилася. З приводу інсульту ОСОБА_5 лікувалася у невропатолога. Він ОСОБА_5 наркотичні засоби не призначав.

Свідок ОСОБА_12 пояснювала, що в липні 2013 року від ОСОБА_1 їй стало відомо, що ОСОБА_5 потрапила у лікарню. Одного разу приходила додому до ОСОБА_5 та бачила п»яного ОСОБА_2 , ОСОБА_5 жалувалася на чоловіка , казала, що чоловік хоче забрати її хату , інколи забалакувалася та казала неадекватні речі.

Свідок ОСОБА_13 пояснювала, що одного разу допомагала ОСОБА_1 по догляду за ОСОБА_5 , коли у тієї вже була переламана нога. Вдома у ОСОБА_5 бачила ОСОБА_2, який був у стані сп»яніння. ОСОБА_5 жалувалася на чоловіка, казала, що то він із нею зробив таке, інколи вела себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_14 пояснювала, що є сусідкою ОСОБА_2 Коли ОСОБА_5 поламала ногу , ОСОБА_1 місяць була біля неї, а потім приблизно 1 раз на тиждень її провідувала. ОСОБА_2 прав після своєї дружини , коли та лежала з поламаною ногою , готував їсти та доглядав за ОСОБА_5 ОСОБА_2 ніколи дружину не бив, однак інколи вони сварилися. ОСОБА_5 за життя свого чоловіка не боялася. ОСОБА_5 казала, що упала і поламага ногу. Додому до ОСОБА_5 приходили лікарі. Коли ОСОБА_1 дізналася, що заповіту на неї вже не має, то взагалі перестала ходити до батька та матері. ОСОБА_5 коли лежала із поламаною ногою не забалакувалася та весь час була адекватною.

Свідок ОСОБА_15 пояснювала, що є сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 1980 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 знає як порядну сім»ю. Коли ОСОБА_5 поламала ногу, постійно доглядав за нею чоловік ОСОБА_2 Їй не відомі факти, щоб ОСОБА_2 бив свою дружину. Коли вона приходила додому до ОСОБА_5 та спілкувалася із нею, то вона на чоловіка не скаржилася. ОСОБА_5 була адекватною у здоровому розумі. ОСОБА_5 казала, що ногу поламала, коли впала.

Свідок ОСОБА_16 пояснювала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 її батьки. Батько матір ніколи не бив, доглядав за нею, коли вона поламала ногу. Матір на батька ніколи не скаржилася. Про заповіт який склала матір їй нічого не відомо. Матір ОСОБА_5 була у адекватному стані, коли вона із нею спілкувалася приблизно за 1 тиждень до її смерті. ОСОБА_5 їй казала, що ОСОБА_2 варив їй їсти та доглядав за нею.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін , якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, суд вважає за необхідне призначити посмертну судово - психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_5 , а провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Керуючись ст.ст. 145, 202, 203 ЦПК України,

УХ В А Л И В:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним посмертну судово - психіатричну експертизу, провадження якої доручити експертам Полтавської обласної психіатричної лікарні ім. Мальцева О.Ф.

На експертизу поставити наступні питання :

1. Чи хворіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 20.07.2014 року, психічними хворобами станом на час посвідчення заповіту, а саме станом на 23 листопада 2013 року?

2. Чи розуміла, усвідомлювала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значення своїх дій та чи могла керувати ними на час посвідчення заповіту, а саме станом на 23 листопада 2013 року?

3. Чи була абсолютною неспроможність ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час посвідчення заповіту, а саме станом на 23 листопада 2013 року, розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи надати експертам цивільну справу №539/1440/15-ц, кримінального провадження №0000976, амбулаторну карту хворої ОСОБА_5

Обовязок щодо оплати та забезпечення проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п»яти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали апеляційна скарга може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_17 Ю. А.