Справа № 653/3754/15-ц
Провадження № 2/653/1119/15
РІШЕННЯ

іменем України

21.12.2015 Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

при секретареві Мустафаєві Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що вона є власником житлового будинку №22, розташованого по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області. Починаючи з травня 1999 року позивач зареєструвала у належному їй будинку відповідача по справі, ОСОБА_2, яка користувалася цим будинком та проживала в ньому в якості наймача до 2001 року. Як вказує позивач з 2001 року відповідач ОСОБА_2 змінила місце свого проживання та на протязі тривалого часу не користується цим житловим приміщенням, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою. Крім того позивач зазначає, що в грудні 2010 року зареєструвала у належному їй будинку відповідача по справі ОСОБА_3, який також проживав у вказаному будинку на правах наймача до 2011 року. Починаючи з 2011 року ОСОБА_3 змінив місце свого проживання та у вищевказаному будинку не проживає. Вказує, що реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку, порушує права останньої як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що вона має постійно сплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично в будинку не проживають.

В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснила, що нею неодноразово пропонувалося відповідачам добровільно знятися з реєстрації в будинку, але відповідач ОСОБА_2 на даний час проживає на території Росії та через значну віддаленість від місця свого проживання не має можливості знятися з реєстрації, а відповідач ОСОБА_3І в добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації у належному їй будинку. Вказує, що оскільки відповідачі понад рік не проживають у належному їй будинку, то з урахуванням ст.ст. 71, 72 ЖК України є такими особами що втратили право користування жилим приміщенням. Вважає, що відповідачі порушують її право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком №22 розташованому по вул.. Володарського в м. Генічеськ з 2011 року.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки в суд не повідомила. Надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки в суд не повідомив. Також надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проживає поряд з будинком належним позивачу та їй відомо, що ОСОБА_2 деякий час проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з 2002 року вона у вказаному будинку не проживає. Та відповідно з 2011 року ОСОБА_3 також у даному будинку не проживає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що також є сусідкою позивача ОСОБА_1 та за час свого проживання вона не бачила відповідачів у належному позивачу будинку.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3.. зареєстровані в будинку №22, розташованого по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 з 1998 року та кожен з них в певний проміжок часу проживав у цьому будинку в якості наймача, здійснюючи оплату комунальних платежів та догляд за будинком. Однак починаючи з 2001 року та 2011 року відповідно, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вищевказаному будинку не проживають з причин зміни міста проживання.

Перешкод відповідачам в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером або у звязку з навчанням /учні, студенти, аспіранти тощо/ жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Суд вважає, що відповідачі без поважних на то причин в зазначеному будинку не мешкають, тобто не використовують житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізували своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 71 ЖК України втратили право користування житловим будинком №22, розташованим по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідачів в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст.3,4, 10,11,60,61,88, 209,212-215,223 ЦПК України, 379, 384, ЦК України, ст.. 71 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком №22, розташованим по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 з вересня 2001 року.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №22, розташованим по вул.. Володарського в м. Генічеськ Херсонської області, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 з травня 2011 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя Н.Б. Венглєвська