Справа № 572/5780/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі - Сосюк Н.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що являється одноосібним власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,8 м2 та 38,4 м2 житлової площі. Право власності на цю квартиру позивачем набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.1993 року. Зареєстрованим у цій квартирі значиться із 10.11.1998 року. 22 жовтня 2002 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4, яка після одруження змінила своє прізвище на його. Після укладення шлюбу сторони проживали за адресою: АДРЕСА_1. 14 березня 2006 року ОСОБА_3 зареєструвалася у вказаній квартирі. Починаючи з 2007 року між сторонами почали виникати сварки, які почали переростати у довготривалі конфлікти. Причиною виникнення сварок і конфліктів являлася поведінка дружини, яка своєю поведінкою провокувала сварки. Починаючи з листопада 2012 року сторони проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2014 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було розірвано. ОСОБА_3, вчиняючи перешкоди та не допускаючи ОСОБА_1 до належної йому квартири, з метою дискредитації особи ОСОБА_1, почала звертатися до органів державної влади із письмовими заявами, у яких розповсюджувала неправдиву та брутальну про нього інформацію, а також у громадських місцях, привселюдно ображала і принижувала його, його нинішню цивільну дружину та її малолітню дитину.

Зокрема, 13 серпня 2014 року ОСОБА_3, звернулася із письмовою заявою до Сарненської районної державної адміністрації в якій вказала, що ОСОБА_1 відвідує дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші, сварки, чим негативно впливає на морально-психологічний стан дітей. Вказана заява була розглянута районною комісією з питань захисту прав дитини Сарненської РДА і за висновком комісії усі зазначені ОСОБА_3 факти протиправної поведінки ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

На спростування вказаних звинувачень зі сторони ОСОБА_3, ОСОБА_1 звертався до медичних закладів на предмет стану його здоров'я, аби довести, що він не алкоголік, не наркоман і психічно здоровий. Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 14.08.2014 року ніяких протипоказань на предмет вживання наркотичних засобів у ОСОБА_1 виявлено не було. У відповідності до протоколу огляду № 188 від 20.08.2014 року, ОСОБА_1 пройшов обстеження в комунальному закладі "Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка", Рівненської обласної ради і за результатами цього огляду будь-яких ознак нервово-психічних захворювань, та ознак алкоголізму у ОСОБА_1 виявлено не було.

Подавши заяву, ОСОБА_3 жодного разу не з'явилася на засідання вказаної комісії. ОСОБА_1 вказує, що подаючи цю заяву, ОСОБА_3 мала намір принизити ОСОБА_1 в очах посадових осіб працівників Сарненської районної державної адміністрації, показати його з негативного боку, як батька своїх дітей і розповсюдила у такий спосіб про ОСОБА_1 недостовірну інформацію щодо того, що він приходить до дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші та скандали.

ОСОБА_3 усілякими способами перешкоджає позивачу спілкуватися з дітьми, чим порушує розпорядження голови Сарненської РДА № 217, від 26.06.2013 року "Про участь батька у вихованні дитини" та грубо порушує його права на спілкування з дітьми. Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 місяцями не бачить дітей, що негативно впливає на його морально-психологічний стан. Вчиняє ОСОБА_3 ці протиправні діяння з метою, аби принизити ОСОБА_1 та показати свою зверхність.

Також, 19 серпня 2014 року ОСОБА_3, звернулася до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області з письмовою заявою, у якій повідомила правоохоронний орган про те, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби та причетний до незаконного обігу наркотиків. Враховуючи те, що ОСОБА_3, звертаючись із вказаною заявою, надала завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_1 злочину, він звернувся до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із заявою про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення нею про вчинення злочину.

Після подачі ОСОБА_1 цієї заяви ОСОБА_3 15 вересня 2014 року звернулася до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із заявою про припинення розгляду її заяви від 19.08.2014 року, оскільки підстав вживання ОСОБА_1 наркотичних засобів у неї не має. На підставі цієї заяви кримінальне провадження від 19.08.2014 року було закрите 21.09.2014 року. Позивач вказує, що подаючи цю заяву ОСОБА_3, переслідувала мету скомпрометувати ОСОБА_1, щоб у такий спосіб вплинути на нього, щоб він припинив дії, направлені на звільнення нею його квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1. Подана у цій заяві інформація не відповідала дійсності, адже ОСОБА_1 наркотичних засобів ніколи не вживав і ніяких порушень у сфері обігу наркотичних засобів ніколи не вчиняв. Цією заявою відповідач намагалася принизити честь та гідність позивача, а також його ділову репутацію, та незаконно заволодіти належною йому квартирою АДРЕСА_1 та не дати йому можливості проживати у цій квартирі та користуватися нею.

14 березня 2014 року позивач звернувся до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із письмовою заявою про вчинення з боку ОСОБА_3, перешкод у користуванні власністю.

13 травня 2013 року у Сарненському райвідділі міліції була зареєстрована письмова заява позивача з приводу протиправних дій стосовно нього з боку ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що вона протягом тривалого часу в будинку по місцю проживання ображала позивача нецензурною лайкою та безпричинно вчиняла сварки.

31 липня 2014 року позивач звертався до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області з письмовою заявою про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за образи, які нею були вчинені відносно нього. За результатами розгляду цієї заяви відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП. В цей же день позивач звернувся із заявою до райвідділу міліції з приводу заміни ОСОБА_3, та її батьком ОСОБА_5, замка у вхідних дверях його квартири та пошкодження у цих же дверях центрального замка, що призвело до пошкодження дверей.

05 серпня 2014 року о 8 год. 20 хв. ОСОБА_3, без будь-яких на те причин прийшла до квартири цивільної дружини позивача ОСОБА_6, де вчинила сварку, під час якої гучно стукала у вхідні двері квартири, ображала та принижувала її.

27 серпня 2014 року біля 12:00 год. ОСОБА_3 прийшла до позивача на роботу, де у присутності сторонніх осіб затіяла зі ним сварку, під час якої ображала його та виражалася грубими нецензурними словами. ОСОБА_3, була притягнута до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

01 вересня 2014 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_3, по АДРЕСА_1, обізвала та принизила цивільну дружину позивача ОСОБА_6, яка звернулася із заявою до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області. За результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_3, була притягнута до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Крім цього, в цей же день 01.09.2014 року близько 11 год., ОСОБА_3, перебуваючи у приміщенні міської бібліотеки безпричинно, обізвала нецензурними словами та принизила дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також погрожувала їй фізичною розправою. ОСОБА_3, була притягнута до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

15 вересня 2014 року позивач перебував в терапевтичному відділенні вузлової лікарні станції Сарни, куди прийшла ОСОБА_3, де без будь-яких на те підстав зчинила сварку, в ході якої виражалася в адресу позивача грубими

нецензурними словами, обзивала та погрожувала фізичною розправою.

16 вересня 2014 року ОСОБА_3, близько 13 год., 45 хв., по АДРЕСА_2 зустріла малолітню дочку моєї цивільної дружини -

ОСОБА_7, яку безпричинно образила та погрожувала їй фізичною розправою.

07 лютого 2014 року позивач звернувся із заявою до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області про притягнення ОСОБА_3, до кримінальної відповідальності за крадіжкою належного йому телефону марки "Нокіа" та двох сім карт операторів мобільного зв'язку "Київстар" та "МТС".

Вказаний телефон позивачем випадково був залишений у приміщенні дитячого кафе "Кулінарія", ОСОБА_3 працівникам міліції пояснила, що телефон з сім картами дійсно забрала у працівників кафе "Кулінарія", але по дорозі додому в міському парку згубила його.

Внаслідок неправомірних дій відповідачки позивачу було спричинено і моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі, гідності та репутації. З вини відповідачки позивач змушений був суттєво порушити звичний графік свого життя. Відчуває моральні страждання, пов'язані з вимушеними і незапланованими змінами в його звичайному житті й необхідністю докладання великих зусиль для того, щоб відновити свої порушені права, оскільки змушений неодноразово звертатися до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із письмовими заявами, проходити незаплановані медичні обстеження на предмет вживання алкоголю та наркотичних засобів, відвідувати засідання районної комісії з питань захисту дитини. Почувається пригніченим та безпорадним, через що різко погіршилося самопочуття та загострилася виразкова хвороба 12-палої кишки, був госпіталізований до хірургічного відділення Сарненської ЦРЛ з діагнозом: гостра злукова странгуляційна кишкова непрохідність, некроз петлі тонкого кишечника, де перебував на стаціонарному лікуванні з 25.10.2014 року по 07.11.2014 року. Крім цього, ОСОБА_3, ображала і принижувала цивільну дружину позивача ОСОБА_6 та її малолітню дитину.

ОСОБА_1 просить визнати, що інформація, поширена ОСОБА_3 у її заяві від 13.08.2014 року до Сарненської районної державної адміністрації про те, що позивач приходить до дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші та сварки, що негативно впливає на виховання дітей, а також відомості у її заяві від 19.08.2014 року до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області про те, що ОСОБА_1 досить часто знаходиться в неадекватному стані, вірогідніше у стані наркотичного сп'яніння і причетний до незаконного обігу наркотичних засобів, не відповідає дійсності; зобов'язати ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження його честі, гідності та ділової репутації; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 30000 грн. моральної шкоди та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач дав пояснення згідно заяви, позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач та її представник позов не визнали повністю. ОСОБА_3 вказала, що позивач під час шлюбу з нею вживав коноплю шляхом куріння, а всі скандали провокував сам, будь-яких перешкод у користуванні житлом за адресою: м. Сарни, вул. Привокзальна, 3/2, відповідачкою позивачу не створюється.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Сарненським РВ УМВС України неодноразово проводились перевірки по заявах позивача та його цивільної дружини на неправомірні дії ОСОБА_3, що підтверджується дослідженими постановами про закриття кримінального провадження та висновками дільничних інспекторів міліції Сарненського РВ УМВС України: а.с. 29, 30, 33, 34, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 26.09.2013 року ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення 27.08.2013 року дрібного хуліганства ОСОБА_3, під час якого вона висловлювалась на адресу позивача нецензурною лайкою.

Також 13 серпня 2014 року ОСОБА_3, звернулася із письмовою заявою до Сарненської районної державної адміністрації в якій вказала, що ОСОБА_1 відвідує дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші, сварки чим негативно впливає на морально-психологічний стан дітей. Вказана заява була розглянута районною комісією з питань захисту прав дитини Сарненської РДА і за висновком комісії усі зазначені ОСОБА_3 факти протиправної поведінки ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження. (а.с. 15-16.)

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі.

Суд, оцінивши показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що доводи позивача щодо поширення ОСОБА_3 у її заяві від 13.08.2014 року до Сарненської районної державної адміністрації про те, що ОСОБА_1 приходить до дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші та сварки, що негативно впливає на виховання дітей, а також відомості у її заяві від 19.08.2014 року до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області про те, що ОСОБА_1 досить часто знаходиться в неадекватному стані, вірогідніше у стані наркотичного сп'яніння і причетний до незаконного обігу наркотичних засобів доведені, вони не підтвердились і цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 26.09.2013 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення 27.08.2013 року дрібного хуліганства ОСОБА_3, під час якого вона висловлювалась на адресу позивача нецензурною лайкою також підтверджено нанесення образи відповідачем позивачу у громадському місці за вказаних обставин.

Не знайшли свого підтвердження інші доводи позивача щодо неправомірної поведінки ОСОБА_3, як не підтверджені належними та достатніми доказами, оскільки суду не надано доказів, що рішеннями суду чи відповідних комісій ОСОБА_3 визнано винуватою за зверненнями позивача щодо вчинення останньою правопорушень.

Позовні вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності та ділової репутації позивача не підлягають задоволенню відповідно до положень ст. 16 ЦК України, як такі, що не настали, оскільки підлягає захисту порушене право.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.п. 7, 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що порушено нормальні життєві зв'язки позивача, він пережив нервовий стрес, було порушено ритм його життя.

Враховуючи масштабність вимушених змін, що відбулися у звичному способі життя ОСОБА_1, які потребують від нього додаткових зусиль фізичного та психологічного характеру для організації його способу життя, суд, враховуючи обсяг заподіяних моральних страждань, втрату душевного спокою, перебування під негативним впливом вчинених відносно нього неправомірних дій відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 600 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в результаті неправомірних дій.

На підставі викладеного ст.ст. 23, 1167, 1195 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", керуючись ст. ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати, що інформація, поширена ОСОБА_3

Валентинівною у її заяві від 13.08.2014 року до Сарненської районної

державної адміністрації про те, що ОСОБА_1 приходить до дітей в неадекватному стані, вчиняє дебоші та сварки, що негативно впливає на виховання дітей, а також відомості у її заяві від 19.08.2014 року до Сарненського РВ УМВС України в

Рівненській області про те, що ОСОБА_1 досить часто знаходиться в неадекватному стані, вірогідніше у стані наркотичного сп'яніння і причетний до незаконного обігу наркотичних засобів, не відповідає дійсності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 600 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 249 гривень 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : :