справа № 462/8012/15-ц
УХВАЛА

07 грудня 2015 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВБР» ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно із ТОВ «В.Д.С. Агро» та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №МКLNU2.5653.015 від 08.04.2013 року у розмірі 76139,60 грн. та солідарно із ТОВ «В.Д.С. Агро» та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №МКLNU2.5653.015 від 08.04.2013 року у розмірі 76139,60 грн.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позову щодо вимог майнового характеру, який поданий юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, при поданні позовної заяви від представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВБР» надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову.

В своєму клопотанні позивач посилається на те, що ПАТ «ВБР» перебуває у скрутному матеріальному становищі, у стані тимчасової адміністрації та є неплатоспроможним, не здійснює діяльності та не отримує прибутку.

Розглянувши клопотання, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Законодавцем чітко врегульоване питання сплати судового збору уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, так відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на час подання позовної заяви, тобто з 01.09.2015 року, така особа не звільняється від сплати судового збору.

У відповідності до ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, єдиною підставою для вчиненнясудом зазначених у ст.8 вказаного Закону дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для відстрочки сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження його тяжкого майнового стану.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків позовної заяви представлення суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.