18.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/4186/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального закладу Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала бухгалтером з 2012 року в КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР. Наказом головного лікаря КЗ ДМЛ №5ДОР №60-к від 15.05.2015 року її звільнено з роботи у звязку з прогулом без поважних причин. В наказі зазначено, що ніби-то позивач здійснила прогули 20 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року, а також їй була оголошена догана за неналежне виконання своїх функціональних обовязків. Позивач вважає наказ незаконним, оскільки 20 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року вона не вишла на роботу по поважній причині, а саме: 20.04.2015 року ОСОБА_1 мала високу температуру, біль у горлі, кашель, та щоб не брати лікарняний лист, вона подзвонила головному бухгалтеру ОСОБА_2 та попросила її оформити відсутку за свій рахунок на два дні, на що остання погодилась. Таким чином, 21.04.2015 року ОСОБА_1 продовжувала знаходитись вдома та лікуватись, оскільки була впевнена, що їй дозволили відпустку за свій рахунок, однак, 22.04.2015 року вона все ж таки змушена була звернутись до лікарні, бо продовжувала хворіти, де їй було встановлено діагноз гострий бронхіт та виписаний лікарняний лист до 01.05.2015 року. Так, коли ОСОБА_1 прийшла на роботу їй стало відомо, що відпустку за свій рахунок їй не підписали, а дні 20 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року порахували прогулами без поважних причин. Просить поновити її на роботі на посаді бухгалтера бухгалтерії КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР та стягнути на її користь заробітну плату за весь термін вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача ОСОБА_3, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно наказу №70к від 26.04.2012 року, ОСОБА_1 була прийнята на посаду бухгалтера в бухгалтерію КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР, це підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.4-8).

Відповідно до наказу КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР №1-д від 19 січня 2015 року про оголошення догани ОСОБА_1, за результатами перевірки контрольно-ревізійного управління ДОЗ ДОДА, яка проводилась з 16.12.2014 року по 29.12.2014 року були виявлені недоліки у роботі бухгалтера бухгалтерії ОСОБА_1 та оголошено їй догану (а.с.2).

Як видно з копії доповідної записки від 20.04.2015 року головного бухгалетера ОСОБА_2 головному лікарю КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР ОСОБА_9, що бухгалтер ОСОБА_1 20 квітня 2015 року з 08:00 годин відсутня на роботі з невідомих причин (а.с.25), про що 21 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року були складені акти про відсутність працівника бухгалтера бухгалтерії ОСОБА_1 на робочому місці з невідомих обставин 20 квітня 2015 року, 21 квітня 2015 року та на момент складання актів відомостей про поважні причини відсутності ОСОБА_1 не надходили (а.с.26,27).

Так, з копії листка непрацездатності серії АГС №766282, виданого КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР 22 квітня 2015 року ОСОБА_1 видно, що позивач з 22.04.2015 року по 30.04.2015 року перебувала на лікарняному з дігнозом гострий бронхіт (а.с.36).

07.05.2015 року повідомленням про надання письмових пояснень №1 бухгалтеру Бухгалтерії ОСОБА_1, у відповідності ч.1 ст. 149 КЗпП, було запропоновано в строк до 08.05.2015 року надати письмові пояснення причин її відсутності на робочому місці 20.04.2015 року та 21.04.2015 року протягом усього робочого часу встановленого графіком (табелем), на що бухгалтер бухгалтерії ОСОБА_1 від підпису даного повідомлення відмовилась (а.с.28), про що 07.05.2015 року КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР було складено акт про відмову бухгалтера бухгалтерії ОСОБА_1 розписуватись в одержанні повідомлення про надання письмових пояснень за фактом відсутності її на робочому місці (а.с.29).

Крім того, 12 травня 2015 року КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР було складено акт №12/05/215 про відмову порушника трудової дисципліни написати письмове пояснення з приводу відсутності ОСОБА_1 на своєму робочому місці 20.04.2015 року та 21.04.2015 року (а.с.30).

Головою ППО ОСОБА_10 головному лікарю КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР ОСОБА_9 було повідомолено про розгляд подання про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 Первинна профспілкова організація не заперечує проти звільнення ОСОБА_1, так як вона не являється членом даної профспілки, її виключено з лав членів профспілки з 01 липня 2012 року відповідно до її заяви (а.с.31,32), що підтверджується протоколом засідання профспілки КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР від 30 липня 2012 року. (а.с.33).

Так, 15 травня 2015 року відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України було звільнено ОСОБА_1 з посади бухгалтера бухгалтерії КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5ДОР, у звязку з прогулом без поважних причин, це підтверджується копією наказу КЗ Дніпропетровська міська лікарня №5ДОР №60-к від 15 травня 2015 року, підписаного головним лікарем ОСОБА_9 (а.с.3).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що вона хворіла гострим бронхітом з 20 квітня 2015 року, а тому з поважної причини не вийшла на роботу зателефонувавши 20 квітня 2015 року ОСОБА_2 з проханням оформити відпустку за свій рахунок та була впевнена, що відпустку їй оформили.

Звернувшись до лікарні 22 квітня 2015 року ОСОБА_1 була звільнена від роботи з 22 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року у зв язку з хворобою гострий бронхіт, а тому 20 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці без поважної причин, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2, яка пояснила, що позивач 20 квітня 2015 року їй не дзвонила з приводу того щоб оформити їй відпустку за свій рахунок, а прийшла на роботу 22 квітня 2015 року з відкритим лікарняним листком.

Таким чином, звертаючить до суду з даним позовом, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили б погодження з власником або уповноваженим ним органом використання нею днів відпустки за свій рахунок 20 квітня 2015 року та 21 квітня 2015 року, а тому суд не вбачає в діях відповідача щодо звільнення позивача з посади бухгалтера порушень трудового законодавства, вважає, що відповідач діяв у межах повноважень та способом, передбаченим законом, тому в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору та в зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, ст.ст. 2,1011,57-60,81,88,110,130,174,212-215,218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального закладу Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР про поновлення на роботі на посаді бухгалтера бухгалтерії комунального закладу Дніпропетровська міська лікарня №5 ДОР та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко