Справа №705/1284/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Крочака Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області в режимі відеоконференції з Київським районним судом міста ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розірвання Кредитного договору № U083, укладеного між ними 16.10.2007, у звязку з порушенням умов вказаного договору з боку відповідача.

Представник позивача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на викладені в ньому обставини, і просив задовольнити позовні вимоги повністю. Пояснив, що 16.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4, яке перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_4», в особі відділення № 4 Черкаської філії ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № U083, за умовами якого банк надає ОСОБА_3 кредит на споживчі цілі в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 13 % річних (фіксована процентна ставка). З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань по Договору, 16.10.2007 між сторонами було укладено Іпотечний договір № U083/Z1. 13.05.2014 позивач ОСОБА_3 отримав від відповідача вимогу-претензію про дострокове стягнення заборгованості по Договору в розмірі 70 668,20 грн., в якій вказано, що банком було збільшено відсоткову ставку по кредиту з 13 % до 17 % і тому весь час існування договірних відносин він сплачував кредит по збільшеній в односторонньому порядку відсотковій ставці, не знаючи про це. Також в розрахунку заборгованість розрахована, виходячи вже зі ставки 17 % річних, а не з 13 %, як було визначено договором, але не було зазначено, з якого часу та за яких обставин процентна ставка за кредитним договором була змінена. Враховуючи те, що заборгованості по кредиту на момент отримання вимоги-претензії в позивача не існувало, то ним 26.05.2014 на адресу відповідача була направлена відповідь з проханням надати підтвердження підстав збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредиту в 2009 році. Після отриманої відповіді позивач звернувся у відділення банку, де йому відмовили надати для ознайомлення проект додаткової угоди. Тому позивач вважає, що відповідачем було порушено умови Договору, а саме: пункт 5.1.1 Договору, в якому зазначено, що про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом відповідач зобовязаний повідомити позивача листом з повідомленням не пізніше, ніж за 10 днів до дати початку її застосування, а також надати для укладення проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. Цих умов Договору відповідач не виконав і без будь-яких додаткових угод в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку по кредиту, що він вважає істотним порушенням кредитного договору, оскільки суттєво збільшилося навантаження по виплаті кредиту.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції), не визнала предявлений ОСОБА_3 позов, просила відмовити в його задоволенні через безпідставність вимог та підтримала позицію відповідача, викладену в письмових запереченнях на позовну заяву від 07.04.2015. У запереченнях зазначено, що відповідач у повній мірі виконав умови Кредитного договору від 16.10.2007 № U083, надавши позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 15 000 доларів США. На теперішній час діє ставка за користування кредитом, яка встановлена п. 1.4 Кредитного договору, в розмірі 13 %, що підтверджується розрахунком нарахування та сплати коштів по Кредитному договору за весь час його дії. Тому доводи відповідача про істотне порушення умов договору банк вважає безпідставними. Крім того, пунктом 3.3.3 вказаного Кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п. 2.5.1 цього Договору, і не пізніше встановленого п. 1.3 цього Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, передбачені п. 1.4.1, 2.3 цього Договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі неустойки. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору кредитні кошти надані строком по 13.10.2017 і вказані кошти позичальником повернуті частково, тому заборгованість по кредиту становить 449,42 долара США, а заборгованість по процентам становить 12,29 доларів США, також за порушення умов договору нараховані штрафні санкції у розмірі 1 0891,03 грн. Представник відповідача вважає, що позивач не довів наявність передбачених законом необхідних і достатніх підстав для розірвання кредитного договору. Щодо направленої ОСОБА_3 вимоги-претензії та розрахунку боргу за ставкою 17 % річних, представник відповідача пояснила, що то було випадкове непорозуміння, оскільки за кредитним договором застосовується ставка 13 % річних. Підвищення процентної ставки до 17 % не було, оскільки банк не має документів, що підтверджують отримання позичальником такого повідомлення відповідно до умов договору.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи, подані ними в якості письмових доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

16.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_4, яке перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_4», в особі відділення № 4 Черкаської філії ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» (далі відповідач, банк, ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 (далі позивач, позичальник) укладений Кредитний договір № U083 (далі кредитний договір). За умовами цього кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит на споживчі цілі в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 13 % річних (фіксована процентна ставка) (п. 1.4 договору). З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань по Договору 16.10.2007 між сторонами був укладений Іпотечний договір № U083/Z1. Це визнали сторони і підтверджується копією Кредитного договору № U083 (а.с. 4-13).

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_5 13.05.2014 на адресу позивача ОСОБА_3 направив Вимогу-претензію про дострокове стягнення всієї заборгованості по кредитному договору в розмірі 70 668,20 грн. У вимозі вказано, що між банком і ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № U083 від 16.10.2007 на суму 15 000 доларів США та зі сплатою 17 % річних, з поверненням кредиту частинами, з кінцевим терміном 13.10.2017 (а.с.14-15). До вимоги доданий розрахунок заборгованості за кредитним договором № U083, з якого вбачається, що проценти (стовпчик 7) з січня 2009 року розраховані за ставкою 17 % річних, а не 13 %, і що позичальник сплачував проценти (стовпчик 8) в більшому розмірі, розрахованому банком, аніж передбачено кредитним договором (а.с. 16-17).

На письмову вимогу ОСОБА_3 від 26.05.2014 до представника банку ОСОБА_5 надати йому додаткову угоду про збільшення відсоткової ставки по кредиту і графік погашення кредиту з урахуванням збільшеної відсоткової ставки з моменту її збільшення йому такі додаткову угоду і графік банк не надав, що вбачається з листа представника банку від 24.06.2014 (а.с. 18-19, 20).

Згідно із наданим відповідачем ОСОБА_6 заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за Кредитним договором № U083 від 16.10.2007 станом на 15.04.2015 (а.с. 36-39) та письмовими запереченнями проти позову заборгованість по кредиту розрахована банком за ставкою 13 % річних, як і передбачено п. 1.4 кредитного договору, і банк процентну ставку за кредитом в односторонньому порядку не збільшував. Станом на 15.04.2015 поточна заборгованість по кредиту становить 449,42 долара США, по процентам 12,29 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань зі сплати процентів і повернення чергових частин кредиту в сумі 10 891,03 грн.

Як вбачається з наданого банком розрахунку процентів за користування кредитом, як на момент укладення кредитного договору, так і на час формування відповідного розрахунку діє ставка за користування кредитом, яка встановлена п. 1.4 Кредитного договору в розмірі 13 %.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд, відповідно до ст. 4 ЦПК України, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Підстави для розірвання договору передбачені ст. 651 ЦК України. Так, згідно з нормами цієї статті розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На підставі наведеного вище, суд вважає встановленим, що відповідач ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконало свої зобов'язання за Кредитним договором № U083 перед позичальником, і посилання позивача на те, що банк істотно порушує умови договору спростовуються наданими відповідачем розрахунками заборгованості ОСОБА_3

У зв'язку із тим, що позивач ОСОБА_3 не доказав у суді наявність передбачених ст. 651 ЦК України підстав для розірвання договору, його позов до ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розірвання Кредитного договору від 16 жовтня 2007 року за № U083, укладеного між ОСОБА_3 і Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_4», відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Кімстачов