Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2015 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. народних засідателів Єгорової І.Г., Яцури В.П., при секретарі Кваша С.О., з участю лікаря-психіатра ОСОБА_1, прокурора Рудя Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою

Лікаря-психіатра Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 ОСОБА_1 про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр МОПЛ №1 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про призначення примусового психіатричного огляду гр. ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 представляє загрозу для здоров'я своєї дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка страждає на затримку психічного розвитку. Крім того, є припущення, що у гр. ОСОБА_2 наявний психічний розлад.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

У рішенні ЛКК від 04 грудня 2015 року вказано, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на обліку в МОПЛ № 1 не перебуває, раніше за допомогою до лікаря-психіатра не зверталась. Комісією були розглянуті заяви матері ОСОБА_4 від 25 вересня 2015 року та бабусі ОСОБА_5 від 05 жовтня 2015 року, а також заяву матері ОСОБА_4 в УМВС Миколаївської області полковнику ОСОБА_6 Вивчені документи дають підстави припустити наявність у гр. ОСОБА_2 психічного розладу (наносила самопорізи предпліччя, проявляла необумовлену агресію до своєї бабусі "душила її", декілька разів уходила без поважної причини, не ночувала вдома, висловлювала суїцидальні наміри). Крім цього, зі слів сусідів, які мешкають на одному сходовому майданчику з ОСОБА_2, вона постійно б'є, сварить та знущається з дитиною, дитина постійно плаче, надовго залишає її на самоті.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не доведено достатніх та беззаперечних підстав, не надано інших доказів, крім висновку ЛКК, для проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, встановлені ст. 11 вищезазначеного Закону , а саме: наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що вимоги заяви не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 60, 212-215, 282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви лікаря-психіатра Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 ОСОБА_1 про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Батченко

Народні засідателі І.Г. Єгорова

ОСОБА_7