Справа № 405/186/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відповідач-1, Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції - відповідач -2 про зняття арешту

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідачів про зняття арешту зазначивши, що відповідно до договору дарування від 11.03.1991 року він набув у власність 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

18.08.2008 року відповідачем -2 за виконавчим листом № 1-196 від 03.09.2007 року, виданим Кіровоградським районним судом, Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача - 1 моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. було відкрито виконавче провадження та 19.03.2010 року вказане виконавче провадження було закінчене.

Позивач зазначив, що на підставі постанови відповідача - 2, б/н від 06.08.2009 року на його будинок накладено арешт, у зв'язку з чим, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду.

Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та посилаючись на викладені обставини позов просила задовольнити.

Відповідач - 1 у судове засідання з`явилася, позовні вимоги не визнала, пояснила, що від представника позивача отримала пропозицію вирішити питання щодо погашення залишку боргу за вказаним виконавчим листом та щодо зняття арешту з належного позивачу майна, проте таку пропозицію відхилила, оскільки позивач за вироком Кіровоградського районного суду від 31.10.2000 року повинен сплатити на її користь моральну шкоду, залишок якої складає 3 696,90 грн., які за станом на день розгляду справи в суді знецінилися та вона вважає, що позивач повинен сплатити їй кошти у значно більшому розмірі, тому вважає, що майно позивача, на яке у 2009 році державним виконавцем було накладено арешт на виконання вказаного вироку суду, повинно бути арештоване, в задоволенні позову просила відмовити.

Представником відповідача - 2 до суду надано заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд справи без його участі.

З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за даної явки на підставі наявних доказів.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з договором дарування від 11.03.1991 року, посвідченим заст. ст. державного нотаріуса Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Яценко О.П., реєстраційний номер 2-1225, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 2/5 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, про що вчинено реєстраційний напис на документі про право особистої власності та зареєстровано в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації під номером 5186/18.

У відповідності до інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.09.2014 року, на все майно позивача, згідно з постановою, б/н, від 06.08.2009 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Д/В Красюк Є.В., накладено арешт.

З відповіді відповідача - 2 від 15.09.2014 року, № 34451/04-32/4 вбачається, що 18.08.2008 року за виконавчим листом № 1-196 від 03.09.2007 року, виданим Кіровоградським районним судом, Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. було відкрито виконавче провадження та 19.03.2010 року вказане виконавче провадження було закінчене у зв'язку з направленням виконавчого документа на виконання за територіальністю до ВДВС Компаніївського РУЮ. Повторно до відповідача - 2 вказаний виконавчий документ не повернуто. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за станом на 15.09.2014 року у відповідача -2 виконавчі документи стосовно позивача на виконанні відсутні. Копію постанови про накладення арешту на належне позивачеві нерухоме майно, позивачу не надано з причини спливу строку зберігання виконавчих проваджень.

Таким чином, з урахуванням підстав, за яких було відкрито виконавче провадження, строк зберігання якого сплинув, підстав за яких виконавче провадження було закінчене, наданого відповідачем - 1 пояснення з якого вбачається, що не дивлячись на запропоновані представником позивача умови мирової угоди, а саме щодо погашення залишку заподіяної позивачем їй моральної шкоди, відсутності на виконанні в органі примусового виконання судових рішень - державного виконавця виконавчого документа, на підставі якого вживалися б заходи щодо виконання рішення суду, у тому числі й примусового характеру, відсутність з боку відповідача-1 клопотань та заяв щодо її намірів вирішення питання про отримання в суді, який видав виконавчий лист, виконавчого листа для звернення до виконання, інших з'ясованих обставин справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову.

Згідно зі ст. 31 ЦПК України сторонам у судовому засіданні роз`яснено право щодо укладення мирової угоди.

Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами (ч. ч. 2 та 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця (ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника (ч. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого

відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 року № 470/7, строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу державної виконавчої служби, журналів реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 10, 11, 57- 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту, - задовольнити повністю.

Звільнити з - під арешту належні на праві власності ОСОБА_1 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції б/н від 06.08.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір по 121,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко