Справа № 697/2444/15-ц
№ пров. 2/697/881/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Литвина В.М.

за участю секретаря Дашковської Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Каневі цивільну справу ОСОБА_1 до Пшеничницької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Пшеничнинської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на будинок № 51, що знаходиться в с.Трощин по вул. Лесі Українки, Канівського району Черкаської області, з тих підстав, що являється спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_2. У кінці 40-х років радянська влада провела «розкуркулення» і у її батька відібрали зазначену будівлю і передали на баланс колгоспу.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» N 962-ХІІ від 17 квітня 1991 року позивачем була подана заява до Комісії з питань поновлення прав реабілітованих при Канівській районній раді про повернення будинку її розкуркуленого батька, ОСОБА_2.

24 квітня 1998 року за результатами розгляду її заяви Комісією було прийнято рішення № 314, згідно якого Комісія вирішила повернути ОСОБА_1, хату її розкуркуленого батька, ОСОБА_2, а саме: приміщення колишнього клубу в селі Трощин, Канівського району, Черкаської області. Крім того, в зазначеному рішенні Комісія вирішила: Пшеничницькій сільській раді провести реєстрацію погосподарського номеру даного приміщення на ОСОБА_1.

На виконання даного рішення, зазначений будинок був зареєстрований Відповідачем в погосподарській книзі № 3 за ОСОБА_1 за адресою: село Трощин, вулиця Лесі Українки 51, що підтверджується відповідними довідками Пшеничницької сільради № 192 від 24.11.2015 р. та виконакомуПшеничницької сільради № 192 від 24.11.2015 р.

Під час розкулькулення ОСОБА_2 будь-які оригінали правовстановлюючих документів на його будинок не збереглися. Крім того, що після прийняття 24 квітня 1998 року Комісією рішення № 314, свідоцтво про право власності на будинок позивачу не видавалось.

Вказані обставини на теперішній час унеможливлюють реєстрацію речових прав на будинок позивачкою та подальшим вільним його розпорядженням. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, а подали до суду заяву, в якій просять суд дану справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача -Пшеничницької сільської ради Канівського району Черкаської області в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву, в якій просить суд дану справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

З метою ліквідації наслідків беззаконня, допущених з політичних мотивів до громадян України, поновлення їх права, встановлень компенсацій за незаконні репресії та пільги реабілітованим Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» N 962-ХІІ від 17 квітня 1991 року (далі Закон № 962-ХІІ).

Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону вилучені будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно збереглося) повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою.

Порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» визначений Положенням про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям, яке було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1993 р. N 112 (далі-Положення).

Роздідом II вказаного Положення передбачений порядок звернення за грошовою компенсацією, повернення майна або відшкодування його вартості.

Так, відповідно до пункту 4 Положення заява про виплату грошової компенсації реабілітованим громадянам, які були піддані репресіям в Україні і постійно проживають на її території, подається заявниками до комісії за місцем їхнього проживання, а про повернення будівель та іншого майна або відшкодування їх вартості - до комісії за місцем вилучення чи залишення будівель та іншого майна.

Рішенням Комісії з питань поновлення прав реабілітованих при Канівській районній раді 24.04.1998 р. приміщення Будинку культури було повернуто дочці розкуркуленого ОСОБА_2Х ОСОБА_1 , на виконання якого, зазначений будинок був зареєстрований Пшеничницькою сільською радою в погосподарській книзі № 3 за ОСОБА_1 за адресою: село Трощин, вулиця Лесі Українки 51 (а.с.8).

Згідно довідки Пшеничницької сільскої ради №192 від 24.11.2015 р. вбачається, що будинок з надвірними спорудами розташований в с.Трощин, Канівського району, Черкаської області по вул. Лесі Українки, 51, належить ОСОБА_1, погосподарська книга №3 (а.с.9)

Згідно довідки виконавчого комітету Пшеничницької сільскої ради №192 від 24.11.2015 р. вбачається, що будинок ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: с.Трощин, Канівського району, Черкаської області, вул. Лесі Українки, 51, розташований на неприватизованій земельній ділянці в межаї сільської ради.(а.с.10)

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вказані обставини у повному обсязі свідчать про набуття у власність ОСОБА_1 будинку її реабілітованого батька ОСОБА_2, який знаходиться за адресою: село Трощин Канівського району Черкаської області, вулиця Лесі Українки 51.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і її доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.10, 61, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1261-1265 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Пшеничницької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на будинок № 51, що знаходиться в с.Трощин по вул. Лесі Українки, Канівського району, Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В . М . Литвин