Справа № 536/2503/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись, що її тітці ОСОБА_3, яка померла 24 травня 1998 року належав земельний пай на території ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району і грошові кошти на двох рахунках в Ощадбанку, які вона їй заповіла. З весни 1998 року вона обробляла дану земельну ділянку і користується нею по даний час та отримала зазначені грошові кошти, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. За заявою ОСОБА_3 були розроблені Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 1,24 га та площею 2,28 га, які вона не отримала та видані 27 грудня 2002 року їй як спадкоємцю. 24 липня 2015 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та що державні акти на право приватної власності на земельні ділянки були видані після смерті ОСОБА_3

Просила визнати державні акти про право приватної власності ІІІ-ПЛ № 027652 на земельну ділянку площею 1,24 га та ІІІ-ПЛ № 027605 на земельну ділянку площею 2,28 га видані на імя ОСОБА_3 недійсними та скасувати, встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 на зазначені земельні ділянки та визнати за нею право власності на них.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, від її представника адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність.

Треті особи: Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими розписками про отримання судових повідомлень.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що 24 травня 1998 року померла ОСОБА_3.

Відповідно до рішення 3 сесії 24 скликання ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 передані у приватну власність земельні ділянки площею 1,24 га та площею 2,28 га розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

24 квітня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 11, відповідно до якого заповіла позивачу ОСОБА_1 належний їй земельний пай та грошові кошти на рахунках в Ощадбанку.

Державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори 24 липня 2015 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та що державні акти на право приватної власності на земельні ділянки були видані після смерті ОСОБА_3

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, то суд приймаючи рішення керується нормами Цивільного кодексу України 1963 року, які були чинними на час їх виникнення.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 з квітня 1998 року користувалася земельними ділянками площею 1,24 га та площею 2,28 га, розташованими на території ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та належними ОСОБА_3, отримала грошові кошти на рахунках в Ощадбанку, що свідчить про прийняття нею спадщини і вступ в володіння спадковим майном.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року в абз. 3 п. 1 зазначено, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу, згідно з якими цей Цивільний кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої Цивільного кодексу може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК України 1963 року.

Державні акти на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 027652 та серія ІІІ-ПЛ № 027605 були видані 27 грудня 2002 року спадкоємцю ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що одним із шляхів захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Оскільки зазначені державні акти були видані після смерті ОСОБА_3, то необхідно визнати їх недійсними та скасувати.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

При таких встановлених обставинах суд приходить до висновку, що земельні ділянки площею 1,24 га та площею 2,28 га належали ОСОБА_3, тому і спадкоємець ОСОБА_1 набуває на них право власності в порядку спадкування.

Право власності як вбачається із ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №027652 виданий 27 грудня 2002 року на імя ОСОБА_3 недійсним та скасувати.

Визнати Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №027605 виданий 27 грудня 2002 року на імя ОСОБА_3 недійсним та скасувати.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої 24 травня 1998 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,24 га розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,28 га розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко