Справа № 135/1286/15-ц
Провадження у справі № 2/135/415/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

31.12.2015 Ладижинський міський суду Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, про усунення відповідачів від права на спадкування за законом та визнання права власності на цілий житловий будинок в порядку успадкування за позивачем, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, про усунення відповідачів від права на спадкування за законом та визнання права власності на цілий житловий будинок в порядку успадкування за позивачем, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя.

Ухвалою судді від 29 грудня 2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Для усунення цих недоліків був встановлений строк у два дні з дня отримання заявником копії ухвали.

Як вбачається з розписки, позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху 29 грудня 2015 року.

Проте, у встановлений судом термін ухвала суду невиконана, тому згідно п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно ч. 2 ст. 207 ЦПК України суд роз'яснює, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Вирішуючи питання про компенсацію здійснених позивачем витрат по справі, повязаних з оплатою послуг адвоката, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду позивач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» визначено мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня у розмірі 1218 гривень.

Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за одну годину надання такої допомоги по даній справі складає 487 гривень 20 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи 02 листопада 2015 року між адвокатом ОСОБА_5, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 480 від 20.03.2006 і ОСОБА_6 укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до прибуткового касового ордера № 21 ОСОБА_6 сплатила 3000 грн. за надання правових послуг згідно договору від 02 листопада 2015 року.

Згідно акту № 13 виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 29 грудня 2015 року адвокату ОСОБА_5 позивачем сплачено 3000 грн, за 2 години робочого часу, а саме за складання заперечення на позовну заяву, вартість якої вказано 1000 грн, складання процесуальних документів (клопотань про витребування доказів, про виклик свідків, адвокатських запитів - 1 год., вартість - 500 грн., а також участь у судовому засіданні - вартість 1500 грн.

Таким чином, за 10 годин робочого часу, граничний розмір витрат на правовому допомогу складає: 1218*40%=487,20грн.х2год.00хв.=974,40грн (за складання заперечення), 1218*40%= 487,20грн*1 год. = 487,20грн. (складання процесуальних документів (клопотань про витребування доказів, про виклик свідків, адвокатських запитів), 1218*40%= 487,20грн*7 год.10 хв.= 3457,70 грн (тривалість судового розгляду згідно журналу судового засідання).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що стягненню підлягають задоволенню вимоги відповідача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, яку надавав відповідачу адвокат ОСОБА_5 згідно договору від 02.11.2015 у розмірі 3000 грн, які не перевищують встановленого законодавством граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.

Окрім того, ч. 2 ст. 79 ЦПК України встановлено, що порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума сплаченого судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, оскільки позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, то позивачу слід повернути також і судовий збір, сплачений ним згідно квитанції № QS25965656 від 23 вересня 2015 року в сумі 1461,00 грн. та квитанції № QS24814863 від 18 травня 2015 року в сумі 787 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 207 ч.1 п.8, 208, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, про усунення відповідачів від права на спадкування за законом та визнання права власності на цілий житловий будинок в порядку успадкування за позивачем, про визнання житлового будинку спільним майном подружжя залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачеві, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Управлінню Державного казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області повернути ОСОБА_1 (м. Ладижин Вінницької області вул. Садова, буд.48) судовий збір, сплачений згідно квитанції квитанції №QS25965656 від 23 вересня 2015 року в сумі 1461,00 грн. та квитанції № QS24814863 від 18 травня 2015 року в сумі 787 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, надану адвокатом у розмірі 3000 (три тисячі гривень).

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України, на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя