Ухвала

30 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвтушенкоО.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2014 року,

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімʼєю, визнання спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частину нежитлового приміщення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2014 року, яка не може бути прийнята судом, оскільки подана після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України і скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на поважність причини пропуску, зокрема на те, що текст рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2014 року було направлено не адреси реєстрації сторін, а не на адреси, де сторони фактично мешкають, а тому оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_2 ні

ОСОБА_5 не отримували. Крім того, заявники зазначають, що

ОСОБА_2 ні ОСОБА_5 не отримували судових повісток про виклик на засідання, яке відбулося 15 травня 2014 року без їх участі.

Разом з тим, вказані підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можуть бути визнані поважними, оскільки належним чином не мотивовані та не підтверджені.

З поданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 знала про розгляд даної справи судом першої інстанції та ухвалення у ньому судового рішення у листопаді 2013 року, яким позов задоволено. Доводи клопотання про поважність причин пропуску процесуального строку щодо необізнаності позивача про ухвалення 15 травня 2014 року апеляційним судом рішення вбачаються безпідставними та необґрунтованими, оскільки, з моменту ухвалення цього рішення до подання позивачем касаційної скарги у грудні 2015 року пройшло біліше одного року, обставин щодо необізнаності позивача протягом цього тривалого часу про вирішення даної справи не доведені, а саме по собі подання касаційної скарги після одного року з моменту ухвалення рішення свідчить лише про те, що останній не цікавився взагалі результатами розгляду спору.

Крім того, слід зазначити, що в червні 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області від

15 травня 2014 року та у серпні 2015 року ОСОБА_5 звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2014 року, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про ухвалення оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції 15 травня 2014 року.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від з квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки наведені підстави пропущення процесуального строку є неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином скаржникам слід надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку з наведенням інших поважних причин для поновлення строку та подання відповідних доказів.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2014 року залишити без руху для виконання вимог ухвали у 30 - денний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко