Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1830/13-ц Головуючий у 1-й інст. Потапова Т. М.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за кредитним договором № 173-0051001/ФК-08 та додатковим договором, укладеним 14.05.2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем, остання отримала кредит у сумі 254400,00 грн. зі сплатою 15,3 % річних за час користування кредитом до 13.05.2018 року.

30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТзОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, за яким позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки зобов'язання за договором боржник належним чином не виконував в результаті чого виникла заборгованість у сумі 311985,19 грн. Тому, банк просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 309885,19 грн. - заборгованості за кредитним договором № 173-0051001/ФК-08 від 14.05.2008 року, з яких: 222709,83 грн. - заборгованість по кредиту, 74967,36 грн. - заборгованість по процентам, 12208,00 грн. - заборгованість по комісії та 3098,86 грн. судових витрат. У задоволенні решти вимог - відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, у рішенні суду не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи повідомлення про вручення їй листа про заміну кредитора у зобов'язанні.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати оскаржуване рішення суду та стягнути з відповідача на користь банку 311985,19 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Банк зазначає, що суд не врахував наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості у якому вказано суму боргу, яку переуступлено від попереднього кредитора.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов, суд правильно виходив з того, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий банком, відповідає умовам спірного кредитного договору.

Даний висновок суду ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, та відповідають вимогам закону.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 1050 ЦК України надає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу в разі прострочення повернення чергової частини позики позичальником.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом, і не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 14.05.2008 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 173-0051001/ФК-08, згідно з яким остання отримала 254400,00 грн. кредиту строком на 120 місяців з кінцевим терміном повернення 13.05.2018 року із сплатою 15,3 % річних та комісією за управління кредитом 0,2 % від суми кредиту щомісячно (а. с.5-9).

За умовами Договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше як 2120 грн. по 20 число кожного місяця. Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення.

Згідно з договором про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року ТзОВ «Укрпромбанк» передав вказані зобов'язання ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з додатком № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 173-0051001/ФК-08 від 14.05.2008 року, укладеним з відповідачем (а. с. 73).

Як вбачається з рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2014 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Укрпромбанк» про визнання недійсним договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року залишений без задоволення. Дане рішення є чинним.

Згідно з розрахунком заборгованість по кредитному договору складає 311985,19 грн., в тому числі по тілу кредиту 222709,83 грн., відсотки 77067,36 грн., комісія 12208,00 грн. (а. с. 63)

Довідкою та розрахунком заборгованості підтверджено наявність заборгованості за кредитним договором станом на 26.07.2013 року, а вимога про дострокове повернення боргу заявлялася первісним кредитором.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, з урахуванням встановлених обставин справи та вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано дійшов висновку про наявність у позивача права на дострокове повернення кредиту.

Та обставина, що належними і допустимими доказами не підтверджено повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов'язанні, прав відповідача не порушує, так як останній колишньому кредитору зобов'язання також не виконував. Відтак, доводи ОСОБА_2 у цій частині апеляційної скарги також є безпідставними.

З виписки по особовим рахункам відповідачка проводила погашення кредиту до грудня 2010 року ТзОВ «Укрпромбанк», з грудня 2010 року по грудень 2012 року - ПАТ «Дельта Банк», але не своєчасно та не в повному обсязі, що потягнуло виникнення простроченої заборгованості. (а.с.59-62)

ОСОБА_2 знала реквізити ТзОВ «Укрпромбанк» для сплати заборгованості по кредиту, що вказані в договорі та наданих нею квитанціях. (а. с. 44,45)

Розмір заборгованості за кредитним договором визначений позивачем в розрахунку (а. с. 63) та становить 311985,19 грн., в тому числі по тілу кредиту 222709,83 грн., за відсотками 77067,36 грн., за комісією 12208,00 грн.

Відсутність доказів щодо отримання боржником вимоги про дострокове повернення кредиту не звільняє останнього від обов'язку виконати таку вимогу, враховуючи, що позов пред'явлений у квітні 2013 року, а рішення суду про примусове стягнення ухвалено у червні 2015 року.

Враховуючи, що виконання зобов'язання первісному кредитору є належним виконанням, суд першої інстанції правильно вирахував із визначеної позивачем суми заборгованості 2100,00 грн., сплачених відповідачем на рахунок ліквідатора «Укрпромбанку» 10.08.2010 року, тобто після 10.07.2010 року, що підтверджується звітом про дебітові та кредитові операції ОСОБА_2 за серпень 2010 року (а.с.48). Відтак доводи апеляційної скарги банку в цій частині є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що суд прийняв законне рішення на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, з повним встановленням фактичних обставин справи та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: