ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2831/15-ц
Провадження № 2/362/1803/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

03 червня 2015 року публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Універсал Банк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1, як поручителя за кредитним договором № 014-2900/756-0707 укладеним 17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, заборгованість, що виникла в зв'язку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов'язань, та станом на 28 квітня 2015 року становить 53 327,31 швейцарських франків.

Оскільки позичальник умови кредитного договору не виконує, позивач просив суд стягнути з відповідача, як поручителя, заборгованість за кредитним договором та сплачений ним судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні вказуючи на порушення строку позовної давності.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014-2900/756-0707 (далі - Договір), згідно з умовами якого позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру виконання Банк надав кредитні кошти у розмірі 66 000,00 швейцарських франків із кінцевою датою погашення та сплати процентів і комісійних по ньому 10 грудня 2024 року включно (а.с. 6-11).

Отримання ОСОБА_2 суми кредиту підтверджено меморіальним ордером № 0142900CHF000026 від 17 грудня 2007 року та випискою з особового рахунку за 17/12/2007 (а.с. 12-13).

17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 014-2900/756-0707-Р, за п. 1.1. якого остання як поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору № 014-2900/756-0707 укладеного 17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 18-19).

25 листопада 2014 року ОСОБА_2 направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, що отримана боржником 30 грудня 2014 року (а.с. 16-17).

25 листопада 2014 року ОСОБА_1 банком надіслано вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 55 223,91 швейцарських франків (а.с. 20-21).

Відповідно до розрахунку, загальна заборгованість по кредитному договору станом на 28 квітня 2015 року, становить 53 327,31 швейцарських франків, що складається з 2 358,03 швейцарських франків заборгованості за кредитом, 50 733,43 швейцарських франків суми дострокового стягнення кредиту, 235,85 швейцарських франків підвищених відсотків (а.с. 14-15).

Як вбачається з п. 2.4 договору, позичальник зобовязується щомісячно здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок. При цьому, під терміном «дата погашення щомісячних платежів» сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця. Під терміном «дата прострочення сплати суми боргу» сторони розуміють перший календарний день, що слідує за вищевказаною датою погашення щомісячного платежу (а.с. 6).

Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному кредитному договорі визначені чіткі щомісячні умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, які банківською установою виконані в повному обсязі, а ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконує.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 10 листопада 2014 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певним моментом (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка розглядається, судом установлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця (включно), наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі за № 6-20цс14.

Враховуючи викладене, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, враховуючи дату останнього платежу здійсненого ОСОБА_2, а також момент порушення боржником строку погашення кредиту з якого починається перебіг позовної давності та дату звернення позивачем до суд, суд обґрунтовано приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в звязку із закінченням строків позовної давності.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 360-7 ЦПК України, ст. ст. 11, 252-256, 261, 526, 530, 553, 554, 559, 541, 543, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2015 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко