Провадження №2-о/760/308/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого суді: Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Бориспільська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, який полягає в тому, що він, ОСОБА_2, 1988 р.н., та зазначений в заповіті ОСОБА_3 від 27.09.2000р. ОСОБА_2, є однією і тією самою особою.

Свої вимоги мотивує наступним.

27 вересня 2000 року дідом Заявника - ОСОБА_3 - було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області. За вказаним заповітом належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 після своєї смерті ОСОБА_3 заповідав своєму внуку ОСОБА_2.

Після смерті діда Заявник звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, проте йому було відмовлено, оскільки прізвища у заповіті та паспорті Заявника не збігаються.

У зв'язку з цим Заявник звернувся до суду і просить встановити факт, що спадкоємцем за заповітом від 27.09.2000р. є саме він.

У судовому засіданні Заявник та його представник суду пояснили, що сталася помилка при оформленні заповіту його дідом, прізвище Заявника було записане в ньому з помилкою, яка на сьогодні не дозволяє ОСОБА_2 прийняти спадщину. Інших онуків на ім'я «ОСОБА_2», як вказав Заявник, померлий ОСОБА_3 не мав, ніхто з таким прізвищем до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого більше не звертався.

Вислухавши пояснення Заявника, його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 вересня 2000 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. було посвідчено заповіт ОСОБА_3, яким він заповідав належну йому частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 своєму онукові ОСОБА_2. (а.с.10)

В паспорті громадянина України прізвище Заявника записане як «ОСОБА_2». (а.с.6)

З копії свідоцтва про народження вбачається, що матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_4, а її батьком, відповідно, є ОСОБА_3. (а.с.8-9)

Відтак, Заявник є онуком померлого ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Як вбачається із листа Бориспільської державної нотаріальної контори від 16.09.2015р., видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 неможливо через неоднаковість написання прізвища «ОСОБА_2» у заповіті та його паспорті громадянина України.

Згідно з експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/268-m-2 від 07.07.2015р. записи у різних документах прізвища ОСОБА_2/ОСОБА_2 попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного білінгвізму.

Оцінюючи надані докази суду у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що в заповіті ОСОБА_3 від 27.09.2000р. на ім'я Заявника, допущена помилка у написанні його прізвища, а саме замість «ОСОБА_2» зазначено «ОСОБА_2».

Судом береться до уваги, що встановлення даного юридичного факту необхідне Заявнику для оформлення спадщини після померлого ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-58, 60, 256-259, 208-209, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити юридичний факт, яким визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1), є спадкоємцем за заповітом, що був складений ОСОБА_3 27 вересня 2000 року та посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. за реєстровим номером 3336.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: