Провадження № 2/734/477/15 Справа № 734/1375/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
23 грудня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Анохіна А.М.,
при секретарі Музиченко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою заступника військового прокурора Деснянського гарнізону в інтересах держави в особі: Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, які незаконно утримують житлове приміщення та їх виселення, -
25 травня 2015 року заступник військового прокурора Деснянського гарнізону в інтересах держави в особі: Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, які незаконно утримують житлове приміщення та їх виселення. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28.01.2004 гаказом начальника Деснянського гарнізону № 16 «Про розподіл службових квартир у Деснянському гарнізоні» та 17.02.2004 рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради № 16 надано статус службової упорядкованій двокімнатній квартирі жилою площею 31 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та закріплено її за начальником групи професійного психологічного відбору військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 . Відповідний ордер на ім`я ОСОБА_1 чи на жодного члена його сім`ї не видавався. 06.04.2015 Остерською КЕЧ району проведено обстеження спірного приміщення, в результаті чого, за вказаною адресою було підтверджено та зафіксовано фактичне проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2012 № 222 підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення з виховної роботи управління 169 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено наказом НГШГК ЗСУ від 17.09.2012 р. № 679 з військової служби у запас відповідно до ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ за ч. 6 п. «в» (за віком) з правом носіння військової форми одягу та з 09.10.2012 виключено зі списків особового складу частини. Тому ОСОБА_1 та членами його сім`ї безпідставно утримується жиле приміщення, що не дає можливості реалізувати права інших військовослужбовців Деснянського гарнізону щодо забезпечення житлом.
Представник позивача ОСОБА_5 та військовий прокурор Жук Б.С. при розгляді справи в суді повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягали на задоволенні позову.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином (а.с. 60-63).
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Згідно ч. 1 ст. 122 ЖК України на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Згідно витягу з наказу начальника Деснянського гарнізону № 16 від 28.01.2004, начальнику Остерської КЕЧ району, голові гарнізонної житлової комісії наказано оформити у встановленому законом порядку надання статусу службової упорядкованій двохкімнатній квартирі жилою площею 31 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та закріпити її за начальником групи професійно-психологічного відбору військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 (а.с. 6).
Згідно рішення виконавчого комітету Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 16 від 17.02.2004 упорядкованій двокімнатній квартирі жилою площею 31 м2 за адресою: АДРЕСА_1 надано статус службової та закріплено її за начальником групи професійно-психологічного відбору військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 1.5, 2.19 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджених наказом Міноборони № 577 від 06.10.2006 року, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються житлом для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби.
Згідно п. 2.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 року, яка діяла на час звільнення відповідача ОСОБА_1 з військової служби, службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Згідно витягу з наказу № 222 від 08.10.2012 підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення з виховної роботи управління 169 навчального гвардійського центру Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено наказом НГШ-ГК ЗСУ від 17.09.2012 № 679 з військової служби у запас відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ за ч. 6 п. «в» (за віком) з правом носіння військової форми одягу (а.с. 8).
Згідно листа № 1506 від 29.07.2013 Остерська квартирно-експлуатаційна частина зверталася до ОСОБА_6 з проханням звільнити займане службове житлове приміщення в строк до 01.09.2013 /а.с. 12/.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та члени його сім`ї після звільнення продовжують незаконно утримувати видану йому на час служби службову квартиру, добровільно звільнити її не бажають, а також те, що доказів перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку до суду не надано, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню, а відповідачі - виселенню з займаного ними службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір повинен бути обчислений за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, тобто з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави 243 грн. 60 коп. за вимоги немайнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 118, 122, 124 ЖК України, Законом країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Позовні вимоги заступника військового прокурора Деснянського гарнізону в інтересах держави в особі: Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, які незаконно утримують житлове приміщення та їх виселення задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , такими, які незаконно утримують службове жиле приміщення по АДРЕСА_1 .
Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення із службового житлового приміщення по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 коп. в дохід держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області Анохін А.М.