Справа № 366/3297/15-ц
Провадження №2/366/717/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О. П., при секретарі судового засідання Форощі І. С., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в смт.Іванків Київської області без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Феневицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 19 червня 2014 року помер її співмешканець ОСОБА_2, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя він склав заповіт на користь позивача, який був посвідчений Феневицькою сільською радою 25.12.2007 р. Після смерті ОСОБА_2 постало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось наступне спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Соснівка, по вулиці Шевченка, 21, Іванківського району Київської області;

-земельна ділянка розміром 0,0554 га для будівництва та обслуговуваеея житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1960 року спадкодавець за власний кошт та власними силами побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в селі Соснівка по вулиці Шевченка, 21, Іванківського району Київської області, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не оформила. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Феневицької сільської ради(виписка з господарської книги №14, особовий рахунок № 1244-3). Земельна ділянка біля будинку приватизована спадкодавцем. Єдиним спадкоємцем, який за заповітом прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, є позивач ОСОБА_1. Інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач змушений звертатись з даним позовом до суду.

Позивач просить визнати за ним право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її співмешканця ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою с. Соснівка Іванківського району по вул. Шевченка, 21.

У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно.

Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідач сільська рада також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне.

Судом встановлено, що 20 червня 2014 року помер співмешканець позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 311438, видано Виконкомом Феневицької сільської ради, Іванківського району, Київської області. Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1

Відповідно до заповіту все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_2 заповів своїй співмешканці ОСОБА_1 Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Феневицької сільської ради 25 грудня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за №40.

22.05.2015 року позивач звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, але Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1960 році, а решту наявних біля нього господарських будівель в період до 1970 року, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із господарських книг.

З наданої довідки № 135 від 20.02.2015 року згідно погосподарської книги №14 виконкому Феневицької сільської ради Іванківського району, будинок в с. Соснівка Іванківського району Київської області по вул. Шевченка, 21, значиться за померлим ОСОБА_2. Земельна ділянка біля будинку приватизована на імя спадкодавця (державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 708920 від 21.03.2007 р.).

У звязку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що будинок з надвірними спорудами та будівлями в селі Соснівка по вул. Шевченка, 21 дійсно належав на праві приватної власності ОСОБА_2

У звязку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем ОСОБА_1 на нерухоме майно, що знаходиться в селі Феневичі Івнківського району Київської області по вул. Шевченка, 21, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений ним при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1233-1236, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, статтями 5, 6, 8, 57, 60, 64, 88, 213- 215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Феневицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право особистої приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її співмешканця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 19 червня 2014 року, а саме: на домоволодіння, що розташоване за адресою в селі Соснівка Іванківського району Київської області по вул. Шевченка, буд. 21 (двадцять один). Будинок розміром житлової площі 12,9 кв. метрів, розміром загальної площі 37,1 кв. метрів, в плані під літерою «А». Надвірні будівлі: сарай «Б, Г, Д», вбиральня «В», погріб «Е», огорожа № 1-2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: О. П. Гончарук