УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 15 000 доларів США банківського вкладу та 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що 31 жовтня 2013 року між нею та банком укладено договір банківського вкладу, за яким вона внесла, а банк прийняв 31 300 доларів США строком з 31 жовтня 2013 року по 04 травня 2014 року з процентною ставкою 8,75 % річних, однак банк не виконав взятих на себе зобов'язань та по закінченню строку дії договору не повернув вклад, просила задовольнити позов.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» 243 621 грн 54 коп. неповернутої частини банківського вкладу та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між банком і позивачкою виникли договірні відносини з банківського вкладу, однакбанк не виконав взятих на себе зобов'язань за договором та не сплатив позивачці по закінченню строку дії договору суму вкладу.

Оскільки у ПАТ «Банк Форум» було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачці 200 000 грн, і невиконаним залишилось зобов'язання банку по поверненню частини вкладу і нарахованих процентів, які не виплачені, тому з банку підлягає стягненню неповернута частина банківського вкладу в гривневому еквіваленті.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, позивачу відшкодовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 200 000 грн, а не відшкодовану частину суми вкладу віднесено до четвертої черги вимог кредиторів банку, яка підлягає сплаті за рахунок залишкових коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому підстав для їх стягнення з банку у судовому порядку немає.

Рішення суду апеляційної інстанції є правильним та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Форум» укладено договір банківського вкладу, за яким позивачка внесла на депозитний рахунок 31 300 доларів США строком до 04 травня 2014 року зі сплатою 8,75 % річних за вкладом.

Постановою правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних та в цей же день рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 розпочато виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію на період з 14 березня 2014 року по 13 червня 2014 року.

По закінченню строку дії договору 04 травня 2014 року банк не видав позивачці суму вкладу - 31 300 доларів США та нараховані відсотки - 1 380,63 доларів США.

Постановою правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 відкликано банківську ліцензію, а 16 червня 2014 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 розпочато ліквідацію банку та призначено для цього відповідну уповноважену особу.

26 червня 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 виплачено 200 000 грн, що становить 21 106,17 доларів США, суми вкладу, і невиплачена сума за вкладом становить 10 193,83 долари США, за відсотками 1380,63 долари США.

31 березня 2015 року позивачку визнано кредитором ПАТ «Банк Форум» та її включено до четвертої черги вимог кредиторів на суму 135 754 грн 95 коп.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Статтею 36 цього Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, п. 1, 2 ч. 5 цієї статті передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього Закону обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. (ст. 26 Закону).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи про те, що починаючи з 13 березня 2014 року банк віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення ним операцій за рахунками власних клієнтів, і він здійснює свою діяльність на підставі цього Закону, вимоги якого у спорах, пов'язаних з виконанням банком своїх зобов'язань перед його кредиторами, є спеціальними і він є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Отже суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

Суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи про те, що дія договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, закінчилась 04 травня 2014 року, а банк не повернув позивачці суму її вкладу та нараховані відсотки по закінченню цього строку, оскільки у ньому було запроваджено тимчасову адміністрацію, тому 03 липня 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачці здійснено гарантовану законом виплату в розмірі 200 000 грн, що становить частину в розмірі 21 106,17 доларів США від суми вкладу.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що невиплачена сума вкладу та нараховані проценти відносяться до спеціальної черги вимог, як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону, і ці кошти підлягають виплаті за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку за рахунок залишкових коштів пропорційно сумі вимоги (ч. 4 ст. 52 Закону), тому підстав для задоволення позову та стягнення коштів з банку немає.

При цьому судом правильно застосовано закон, що регулює відносини, які виникли між сторонами, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко