Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015 Справа №607/7264/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря Борисевич І.А.

за участю представника банку ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (далі банк) звернувся в суд із позовом, який згодом уточнив, до відповідача ОСОБА_3 про стягнення як солідарного боржника заборгованості за договором кредиту в сумі 765 147,98 грн.

В обґрунтування вимог вказує, що 23.02.2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за № 1, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 136 352,00 швейцарських франків (далі шв. фр.) зі сплатою відсотків у розмірі 8,49 % річних, із кінцевим терміном повернення до 21.02.2014 року. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 1 від 23.02.2007 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_4 в користь банку заборгованість за договором кредиту № 1 від 23.02.2007 року в сумі 1 192 649,42 грн. та судовий збір у розмірі 3 219,00 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 31.07.2014 року заборгованість становить на суму 765 147,98 грн. Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити з тих підстав, що позивач пропустив позовну давність, оскільки строк сплати щомісячних платежів був до 15.05.2011 року.

Судом встановлено, що 23.02.2007 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за № 1 (далі кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору, АТ «Укрсиббанк» надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 136 352,00 швейцарських франків (далі шв. фр.) зі сплатою відсотків у розмірі 8,49 % річних, із кінцевим терміном повернення до 21.02.2014 року.

23.02.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 1, за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій та пені.

Банк свої зобовязання щодо кредитного договору виконав повністю та надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 136 352,00 шв. фр.

Боржник належним чином не виконував своїх зобовязань згідно умов договору кредиту, у звязку з чим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту № 1 від 23.02.2007 року в сумі 1 192 649,42 грн. та судовий збір у розмірі 3 219,00 грн.

ОСОБА_4 частково сплатив заборгованість за договором кредиту у розмірі 45 920,23 шв. фр., шляхом передачі іпотечного майна банку в рахунок погашення заборгованості на суму 1 058 900,00 грн., що підтверджується актом та постановою Державної виконавця другого відділу ДВС про передачу майна стягувану від 26.12.2013 року.

Постановою державного виконавця другого відділу ДВС від 17.06.2014 року виконавчий документ щодо стягнення з ОСОБА_4. на користь банку заборгованості за договором кредиту повернуто стягувану у звязку з відсутність майна боржника.

З розрахунку заборгованості за кредитом від 31.07.2014 року вбачається, що 28 січня 2014 року за рахунок майна переданого стягувану було погашено тіло кредиту на суму 45 920,23 шв.фр. та відсотків на суму 62 571,40 шв. Фр.

З розрахунку заборгованості за кредитом від 31.07.2014 року встановлено, що станом на 31.07.2014 року заборгованість повність не погашена та становить 57 416,11 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 765 147,98 грн., з яких: 53 079,77 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 707 360,34 грн. сума заборгованості за кредитом та 4 336,34 шв.фр., що еквівалентно 57 787,64 грн. сума заборгованості за відсотками.

08.12.2011 р. між АТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок чого, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги стосовно вищевказаного кредитного договору, що стверджується актом прийому-передачі Документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу вимог ст. ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у звязку з чим станом на 31.07.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 57 416,11 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 765 147,98 грн., яка складається з: 53 079,77 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 707 360,34 грн. сума заборгованості за кредитом та 4 336,34 шв.фр., що згідно курсу НБУ складає 57 787,64 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Встановлено, що борг позивачу у повному обсязі не повернуто, а тому позивач має право на стягнення спірних сум.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_3 як солідарного боржника в користь банку заборгованості по кредитному договору у розмірі 765 147,98 грн.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем та його представником не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

ОСОБА_2 того, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 524, 526, 553, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 як солідарного боржника в користь публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість за договором кредиту №1 від 23 лютого 2007 року у розмірі 765 147 ( сімсот шістдесят пять тисяч сто сорок сім) грн. 98 коп. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуюча І.М. Черніцька