Категорія 20Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справуза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного підприємства «Тінік-Оіл», ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», про визнання недійсним договорів відчуження майна-автомобіля, витребування автомобіля, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ПП «Тінік-Оіл», ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору відчуження майна - автомобіля, витребування автомобіля, зазначивши в заяві, що вона з 07.11.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2013 року шлюб між ними розірвано. Перебуваючи у шлюбі 11.05.2011 року вони з ОСОБА_3 придбали автомобіль NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, легковий універсал В, номер кузова НОМЕР_1, який зареєстрований за відповідачем. 19.05.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави №6/11/160-AZ зазначеного вище автомобіля для забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту. Згідно п.5 договору застави автомобіль перебуває у спільній сумісній власності подружжя, укладений за письмовою згодою дружини. 28.08.2013 року відповідач ОСОБА_3 продав автомобіль без її згоди ПП «Тінік-Оіл», а 13.05.2014 року даний автомобіль було зареєстровано на ОСОБА_4 Про відчуження автомобіля їй не було відомо, грошей від реалізації цього автомобіля вона не отримувала. Ні письмової, ні усної згоди на продаж автомобіля вона не надавала. Тому просить визнати недійсним договір відчуження майна-автомобіля, витребувати автомобіль від ОСОБА_4 та передати у спільну сумісну власність їй та ОСОБА_3

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПП «Тінік-Оіл», ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ «ВТБ Банк», про визнання недійсним договору відчуження майна - автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, легковий універсал В, номер кузова НОМЕР_2, що укладений 28.08.2013 року між ОСОБА_3 і ПП «Тінік-Оіл», витребування автомобіля від ОСОБА_4, передання автомобіля у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано на те, що виходячи із змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Відповідно до пункту 23 зазначеної вище постанови, судам роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Матеріалами справи встановлено, що 11.05.2011 року відповідачем ОСОБА_3 за рахунок отриманих у банку кредитних коштів придбано автомобіль NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, легковий універсал В, номер кузова НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_3

19.05.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави №6/11/160АZ автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, легковий універсал В, номер кузова НОМЕР_2, який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 для забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту в сумі 284000,00 гривень за кредитним договором №6/11/160-А від 19.05.2011 року. Згідно п.5 договору застави предмет застави (автомобіль) перебуває у спільній сумісній власності подружжя, договір укладено за згодою дружини ОСОБА_2

Як пояснив відповідач ОСОБА_3 спірний автомобіль придбаний ним за кредитні кошти отримані ним у банку, які він особисто погашає до цього часу. Без згоди дружини йому б не оформили кредит, оскільки він перебував з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, однак шлюбних відносин з позивачкою він не підтримує з січня 2011 року, спільного господарства не ведуть і разом не проживають. Він перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син.

Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, актовий запис №08 від 09.09.2012 року та свідоцтвом про народження сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.73-74).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, витребування майна із чужого незаконного володіння встановлено, що сам по собі факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі на момент придбання спірного автомобіля не свідчить про те, що він є спільним майном в силу ст.60 СК України і при його відчуженні безальтернативно діє норма ч.3 ст.65 СК України.

Матеріалів справи встановлено, що вперше шлюб між сторонами був розірваний рішенням суду від 10.01.2012 року, після чого ОСОБА_3 створив нову сім'ю, в якій ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син (т.1, а.с.211-212).

Про те, що подружжя ОСОБА_3 в січні 2011 року припинили ведення спільного господарства та почали проживати окремо свідчить також рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2012 року у цивільній справі №203/4950/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 06.09.2012 року. В рішенні суду зокрема зазначено, що відповідач ОСОБА_3 з червня 2012 року добровільно коштів на утримання дитини не надає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_3 не проживає однією сім'єю з ОСОБА_2 з січня 2011 року. ОСОБА_8 допомагав ОСОБА_2 перевозити речі в будинок по АДРЕСА_1 на початку 2011 року, в якому ОСОБА_3 проживає з іншою жінкою - ОСОБА_10

При цьому суд обґрунтовано не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 до середини 2013 року, оскільки такі пояснення повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріалами справи також встановлено, що в 2011 році ОСОБА_3 отримав в банку ПАТ «ВТБ Банк» цільовий, споживчий кредит в сумі 284000 гривень, за який в подальшому ним був придбаний спірний автомобіль.

На вимогу банку ОСОБА_3 уклав з банком-кредитором договір застави придбаного ним автомобіля. В договорі зазначено, що даний правочин укладено за згодою дружини ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим обставинами та матеріалами справи повністю доведено, що спірний автомобіль відповідач ОСОБА_3 придбав після припинення фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_2, за рахунок отриманих у банку кредитних коштів і сплачених ним особисто під час придбання автомобіля.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя або доказів того, що ОСОБА_2 приймала участь у погашенні отриманого відповідачем для придбання автомобіля кредиту, позивач суду не надала.

Згідно ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Оскільки спірний автомобіль було придбано за кошти, отримані відповідачем ОСОБА_3 в кредит, під час окремого проживання від дружини ОСОБА_2 це майно (автомобіль) є його особистою приватною власністю, для відчуження якого не потрібно було дозволу позивача ОСОБА_2

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для визнання недійсним договору відчуження майна-автомобіля NISSAN X-TRAIL, який укладено між ОСОБА_3 і ПП «Тінік-Оіл», витребування автомобіля від ОСОБА_4, передання його у спільну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вбачається.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам і матеріалам справи, ґрунтується на вимогах Закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду країни з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Зайцев А.Ю.