АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 667/5340/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/3101/15
Головуючий в І інстанції Ігнатенко О.Й.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар ОСОБА_4В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживачів та стягнення суми банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.10.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що посилання представника відповідача про існування обмежень, передбачених постановою правління НБУ від 03.10.2014 року на укладання депозитних договорів, не може бути взяте до уваги, оскільки згідно ст.56 ЗУ «Про Національний банк» акти НБУ набувають чинності з моменту їх офіційного опублікування, а у випадках наявності в них інформації з обмеженим доступом, такі акти повинні бути доведені до відома осіб, щодо яких вони стосуються. У даному випадку зазначена постанова опублікована не була, її вимоги не були доведені ні до клієнтів, ні до співробітників банку, які укладали депозитний договір. Довіреності представників банку на здійснення банківських операцій на момент укладення договору були чинні, обмеження у програмному забезпеченні відсутні, дозвіл НБУ на діяльність відділення не відкликаний. Посилання суду першої інстанції на вимоги ст.37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо повноважень Фонду гарантування вкладів на продовження, обмеження або припинення здійснення банком будь-яких операцій не може бути підставою для обмеження права вкладника на отримання грошових коштів за депозитним договором. Стягнення грошових коштів за невиконаним зобовязанням не є банківською операцією. Крім того, відсутність у банку ліцензії на здійснення банківських операцій не може бути визнано підставою для невиконання зобовязань боржника за депозитним договором. На підставі чого, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти по кладу НБУ «Піврічний» №861533/2014 від 13.11.2014 року у розмірі 190 000 грн. та нараховані проценти у розмірі 437,26 грн.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_7, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Інші учасники процесу до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час дії договору банківського вкладу у відповідача запроваджена тимчасова адміністрація, а тому порядок задоволення вимог позивача, як кредитора банку, має відбуватись у відповідності до положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у передбачений цим законом черговості.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2014 року була прийнята постанова Правління Національного Банку України №631/БТ, в якій ПАТ «ВіЕйБі Банк» було віднесено до категорії проблемних банків.

13.11.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5, було укладено договір банківського вкладу «НВУ»№ 861533/2014, відповідно до умов якого позивач розмістив грошові кошти у сумі 190 000 грн. на вкладний рахунок строком на 3 місяці зі сплатою 14 відсотків річних.

Згідно п.1.7 депозитного договору дата вимоги вкладником банку вкладу 13 лютого 2015 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Згідно з заяви від 08.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 звертався до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням видати йому грошові кошти за договором банківського вкладу №861533/2014 від 13.11.2014 року.

У відповідь на лист позивача, уповноважена особа ПАТ «ВіЕйБі Банк» повідомила про прийняття рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року встановлені певні обмеження в діяльності банку у звязку з віднесенням його до категорії проблемних, зокрема, щодо проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, а також повідомлено, що використання коштів, що знаходяться на рахунку позивача обмежено, бо є підстави вважати, що ним були проведені операції результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та про здійснення ретельної перевірки, після проведення якої буде надано вичерпну інформацію щодо стану рахунків та подальших дій.

Отже, позивачеві не було відмовлено у задоволенні його заяви, а лише повідомлено про певні обмеження, повязані з проведенням процедури ліквідації банку.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно виходив з того, що після початку процедури ліквідації банку до спірних відносин підлягають застосуванню спеціальні норми, а саме положення ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно до ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно до ч.ч.2,3,5 ст.27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, уповноважена особа Фонду, зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, враховуючи те, що запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для звільнення відповідача від виконання умов договорів банківського вкладу та розрахунку між сторонами, питання відшкодування за вкладом, а не виплати суми вкладу, вирішується повноваженим органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3