Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3607/15-ц
Провадження № 2/553/1360/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Юхно С.П.,

при секретарі Шпак Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення трьох відсотків річних, відсотків по банківських вкладах, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення трьох відсотків річних, відсотків по банківських вкладах, посилаючись на те, що він з Банком уклав договори банківського вкладу (депозит) у доларах США. У звязку із закінченням строку дії договору він подав до Банку заяви про видачу вкладу. У звязку з тим, що Банк відмовляв йому повернути депозити, він змушений був звернутись до суду за захистом свої прав. Ленінський районний суд м. Полтави 27 березня 2015 року ухвалив рішення, яким стягнув з Банку суми депозитів. Зважаючи на те, що проценти за договором банківського вкладу нараховуються по день фактичного їх повернення, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, але надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу без представника Банку.

Суд, вислухавши пояснення позивача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 08 січня 2015 року сторони уклали договір-заяву № 331832/284855/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». На виконання умов вказаного договору Банк відкрив на імя позивача вкладний рахунок № 2630.4.085795.010, на який позивач поклав 2344 долари США 07 центів. Строк вкладу з 08 січня 2015 року по 08 лютого 2015 року.

21 січня 2015 року сторони уклали договір № 331832/299418/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США. Банк на імя позивача відкрив депозитний рахунок №/2630.3.085795.011, на який позивач поклав 1682 долари США 77 центів. Строк владу з 21 січня 2015 року по 21 квітня 2015 року.

Після закінчення строку вкладів Банк відмовив позивачу у їх поверненні.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу позовні вимоги задоволено та стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 грошові кошти по договору - заяві № 331832/284855/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в доларах США від 08 січня 2015 року в сумі 2344,38 доларів США та грошові кошти по договору № 331832/299418/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 21 січня 2015 року у сумі 1420,00 доларів США.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року вказане рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2015 року залишено без змін.

У письмових запереченнях представник відповідача вказував, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку із запровадженням тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Частина 6 цієї ж стаття вказаного Закону визначає перелік випадків, коли встановлені п. 1 ч. 5 вказаної статті обмеження, не поширюється на зобовязання банку, а саме щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; сплати регулярного збору до Фонду; витрат, повязаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю працівників банку; виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоровя або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку; виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах, що надійшли на спеціальний рахунок у банку, відкриття якого передбачено законодавством України для юридичної особи, починаючи з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобовязань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обовязкового продажу валюти.

Позивач просить суд стягнути з Банку 3 % річних та відсотки по день видачі депозитів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних стягуються у разі прострочення виконання грошового зобовязання, тобто стягнення 3% річних за своєю суттю є санкцією за несвоєчасне виконання зобовязання.

Зважаючи на те, що стягнення 3% річних за невчасне виконання Банком зобовязань по договорах банківського вкладу, та стягнення відсотків не підпадають під випадки, коли встановлене пунктом ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження не поширюються на зобовязання Банку, враховуючи, що розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» і встановлено в Банку тимчасову адміністрацію, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 611, 629, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення трьох відсотків річних, відсотків по банківських вкладах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3