Справа № 708/1416/15-ц
Номер провадження № 2/708/492/15
Р і ш е н н я

Іменем України

21 грудня 2015 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Гончар Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до Тіньківської сільської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її батько ОСОБА_4 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,26га, розташованої в межах Тіньківської сільської ради Чигиринського району, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-668.

23.04.2013 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, вона, як рідна дочка померлого, являється спадкоємицею першої черги на спадкове майно, яке належало на час смерті ОСОБА_4

Вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки фактично поживала разом з ним на час його смерті та вела з ним спільне господарство, доглядала його, а після його смерті провела поховання, що підтверджується довідкою, виданою Тіньківською сільською радою Чигиринського району № 957 від 23.10.2015 року.

Крім неї спадкоємцями по закону першої черги також являються треті особи: син померлого ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3, але вони дану спадщину в установленому законом порядку не приймали та не претендують на неї.

Однак вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельної ділянки через втрату державного акту на право власності на цю земельну ділянку, що підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» №48 від 05.11.2015 року.

У зв`язку з цим просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,26 га, яка належала її батькові ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що 23.04.2013 року помер її батько ОСОБА_4 і після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, на яке вона, як його дочка, має право, оскільки на день смерті батька проживала разом з ним.

Крім неї спадкоємцями є її брат та сестра, але вони на дану спадщину не претендують.

А тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що належала її батькові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 пояснив суду, що на дану спадщину він не претендує і не заперечує, щоб земельна ділянка перейшла у власність сестри.

Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не подавав.

Третя особа ОСОБА_3 пояснила суду, що вона не заперечує, щоб сестра отримала цю спадщину, так вона проживала разом з батьком та доглядала його.

Вислухавши позивачку та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 202396), 23 квітня 2013 року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,26га, розташовану на території Тіньківської сільської ради Чигиринського району.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-668, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі №449/10-01 від 05.11.2015 року.

Також судом встановлено і вбачається з свідоцтва про народження № 204048, що відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка, як дочка померлого, є спадкоємицею першої черги за законом зазначеного спадкового майна.

Однак в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» №48 від 05.11.2015 року, що вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-668 втрачено.

У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 24.11.2015 року.

Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 1240/01-16 від 09.12.2015 року, що із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 23.04.2013 року ОСОБА_4 не зверталися, спадкові справи не відкривалися.

Також відповідно до відомостей приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №650/01-16 від 02.12.2015 року та приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 754/01-16 від 07.12.2015 року спадкоємці із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 23.04.2013 року не зверталися.

Разом з тим, як встановлено судом і підтверджується довідкою № 957 від 23.10.2015 року, виданою Тіньківською сільською радою Чигиринського району, ОСОБА_1 на день смерті батька проживала разом з ним за адресою: с.Тіньки, вул.Олександра Смоляра,13.

А, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 370 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст.1225, 1261, ч.3 ст.1268ЦК України, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,26га, розташовану на території Тіньківської сільської ради Чигиринського району та належну померлому 23.04.2013 року ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-668, в порядку спадкування за законом, без зміни її цільового призначення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча