Справа №478/1984/15-ц
пров. №2/478/444/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування заборгованості за договором позики,

В с т а н о в и в:

11.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування боргу в якій зазначила, що у звязку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобовязань щодо повернення їй в строк до 31.01.2015 року боргу, просила стягнути з відповідачів на її користь борг в сумі 28875 грн., три свині загальною вагою 300 кг. та понесені нею судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що дійсно вона разом із ОСОБА_3 взяли в борг у позивачки ОСОБА_1 20000 гривень. Борг в розмірі 21000 гривень та 3-х свиней, які виступали в якості відсотків за користування грошовими коштами, зобовязувалися повернути до 31.01.2015 року, але через тяжке матеріальне становище свої зобовязання в строки передбачені борговою розпискою не виконали, просила відмовити у задоволені позову в частині стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволені позову в частині стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 22 травня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позику у розмірі 20000 тисяч гривень, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобовязувалися прийняти позику та повернути в строк до 31 січня 2015 року 21000 гривень та трьох свиней.

Розпискою від 22 травня 2014 року наданою відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується фактичне одержання останніми суми позики в розмірі 20000 тисяч гривень.

В судовому засіданні сторонами визнано умову щодо повернення суми позики з урахуванням відсотків за користування позикою за період з 22.05.2014 року по 31.01.2015 року в розмірі 21000 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, але відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свої зобовязання не виконали і у зазначений термін грошові кошти не повернули.

За приписами ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором позики, укладеного 22 травня 2014 року, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали від позикодавця 20000 тисяч гривень. На день звернення позивачем до суду за захистом своїх прав відповідачами сума позики з урахуванням відсотків за користування позикою не відшкодована і прострочено двісті сімдесят три дні, тому розмір встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязань, виходячи з суми основної позики, становить 7060 грн. (20000 гривень х 135,3% : 100%) та трьох процентів річних від простроченої суми становить 448 грн. 76 коп. (20000 гривень х 3% : 365 х 273 дні).

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 28508 грн. 76 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення трьох свиней, як відсотки за договором позики, задоволенню не підлягають, оскільки позикодавець надавав в борг грошові кошти, тому позичальник зобовязаний повернути саме грошові кошти, а не інше майно, як того вимагає позивач.

Після розяснення судом позивачу щодо його права на уточнення, зміну позовних вимог, останній свою позицію не змінив і в категоричній формі заявив про стягнення саме трьох свиней в якості відсотків за договором позики.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожного

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 22 травня 2014 року в розмірі 28508 (двадцять вісім тисяч пятсот вісім) гривень 76 коп., яка складається із 20000 грн. - боргу за договором позики, 1000 грн. - заборгованості за відсотками, інфляційні витрати - 7060 грн. та 3% річних від простроченої суми - 448 грн. 76 коп.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожної.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідач, який не був присутнім у судовому засіданні може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя