Справа №472/1924/14-ц 24.02.2015 24.02.2015 24.02.2015
Провадження № 22ц- 784/599/15 Головуючий у 1-й інстанції Кучерявенко С.С.
Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Богуславській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року, постановлену у справі за заявою ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення суду,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку 15 104 грн. 02 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

29 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про відстрочку виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року заяву задоволено частково. Надано відстрочку виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором строком на шість місяців.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 373 ЦПК України та дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, є винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року, частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку 15 104 грн. 02 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Наполягаючи на задоволенні заяви про відстрочку виконання вказаного судового рішення, ОСОБА_3 посилався на те, що знаходиться у важкому фінансовому стані, має інвалідність ІІІ групи, на його утриманні перебуває донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина не працює, оскільки здійснює догляд за ОСОБА_5, який є інвалідом дитинства ІІ групи. Доходів його сім'ї недостатньо для погашення заборгованості.

Згідно з вимогами ст..373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявником у порушення вимог ст. 373 ЦПК України не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, на що судом першої інстанції не звернуто уваги.

Обставини, на які посилався заявник, існували на момент виникнення боргу і ухвалення рішення про його стягнення, а тому вони не можуть бути розцінені як виняткові випадки.

Посилання суду в оскаржуваній ухвалі на наявність у боржника на утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється інвалідом дитинства ІІ групи, є помилковими, оскільки дана обставина нічим не підтверджується.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді