Справа №463/2266/15-ц
Провадження №2/463/1228/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, який у встановленому законом порядку уточнила, шляхом зменшення розміру позовних вимог, та в кінцевому, просить ухвалити рішення яким, визнати неправомірними дії ПАТ «Львівгаз» в частині нарахування плати за спожитий природний газ за період січень лютий 2015 року та стягнути з останнього моральну шкоду за такі неправомірні дії в розмірі 12 180 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2015р. отримала повідомлення про необхідність провести оплату за спожитий природний газ за період січень 2015р. в розмірі 12 179,89 грн., з яких 10 485,96 грн. складає заборгованість за 2014 рік, а 8 932,19 з цієї суми нарахування у звязку з перерахунком величини роздрібної ціни за спожитий у 2014 році природний газ. Підставою даного розрахунку, проведеного відповідачем стало перевищення нею у 2014р. обсягу споживання природного газу на рівні понад 6000 м.куб., що не відповідає дійсності. Так, згідно показів її лічильника, у листопаді 2014р. було спожито 376 м.куб. природного газу, а у грудні 2014р. 569 м.куб. В сукупності, за весь 2014р. нею спожито 5916 м.куб., в той час як відповідач неправомірно у грудні 2014р. зазначив цифру 869 м.куб., внаслідок чого обрахував річний обсяг на рівні 6216 м.куб. Станом на 01.01.2015р. всупереч своїм обовязкам представник відповідача не провів фактичного звіряння використаних у попередньому році обсягів природного газу, і оскільки формування ціни за таку послугу залежить від обсягів споживання, протиправно провів розрахунок згідно даних, які не відповідають дійсності і протиправно сформував для неї тарифну ставку на рівні 3,645 грн./м.куб., за якою вона не зобовязана проводити оплату. Згідно фактично використаних обсягів природного газу, який у неї не перевищує 6000 м.куб на рік, ціна за 1 м.куб. у цей період повинна становити на рівні 1,788 грн./м.куб., а не 3,645 грн./м.куб. В процесі розгляду справи на її адресу було направлено лист, яким відповідач фактично визнав неправомірність своїх дій щодо застосування диференційованого тарифу у розмірі 3,645 за 2014р., а також здійснив зворотній підрахунок в сумі 11 521,44 грн. Через таку обставину зменшила розмір позовних вимог в частині відшкодування заподіяних їй збитків, однак такі дії по нарахуванню оплати за невірною тарифною ставкою у період січень лютий 2015 року просить визнати неправомірними, стягнувши одночасно моральні збитки, які оцінює до розміру 12 180 грн. В їх обґрунтування покликається на те, що після отримання неправомірного, і явно завищеного розрахунку для оплати, вона, будучи пенсіонером та під загрозою відключення газопостачання зазнала душевних страждань, переживань та емоційного неспокою. Втратила можливість приймати правильні рішення, продовжувати звичайний для неї спосіб і режим існування, внаслідок чого вимушена докладати значних зусиль організації свого життя. На її звернення відповідач цинічно надав відповідь, що зафіксував показники лічильника на рівні, що перевищує 6000 м.куб. спожитого природного газу на рік, хоча усвідомлював неправдивість своїх слів. Все вищенаведене в сукупності завдало їй непоправної немайнової шкоди, а враховуючи, що відповідач є монополістом на ринку надання послуг з газопостачання, матеріальний еквівалент цієї шкоди на рівні 10 мінімальних заробітних плат вважає справедливим і просить такий стягнути в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача згідно належної довіреності від 10.06.2014р. ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї довірительки, дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Попередньо, скерував до суду письмові пояснення щодо обставин справи, згідно з якими позовні вимоги ним заперечуються. Так, згідно вимог чинного законодавства, яким регулюються правовідносини у сфері надання послуг з газопостачання, обовязок із зняття показників газового лічильника станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим, покладено на споживача позивача у справі. Відповідач в даному випадку має право лише контролювати правильність зняття таких показників. Як вірно зазначає позивач, формування тарифу залежить від річних обсягів споживання природного газу, однак враховуючи, що саме остання несе обовязок зняття показників лічильника, розрахунок для оплати було проведено на підставі поданого позивачем показника побутового лічильника газу. За таких обставин, дії відповідача відповідають вимогам закону, позовна вимога про визнання їх неправомірними, як і вимога про стягнення моральної шкоди, яка є похідною є необґрунтованими. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до квитанції про оплату (а.с.5), позивач є споживачем послуг газопостачання, які надаються відповідачем за адресою м. Львів, вул. Лисеницька, 15.

Забезпечення проведення тарифної та цінової політики на ринку природного газу, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», який був чинним у спірний період, належало до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Роздрібні ціни на газ, що використовується для потреб населення встановлювались Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 03.04.2014р. «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення». Згідно п. 4, вказана постанова набрала чинності 01.05.2014р.

Згідно цієї Постанови, за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 м3 на рік, за наявності газових лічильників його ціна для населення за 1 м3 встановлюється на рівні 1,788 грн.

Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами споживачами газу регулюються «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», які затверджені постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246.

Відповідно до п. 10 цих Правил, в редакції, яка була чинною у спірний період, в тому числі у 2014р. і до 01.04.2015р., розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році.

Норма споживання природного газу, відповідно до п. 2 Правил, це обсяг споживання газу, установлений згідно із законодавством для проведення споживачами розрахунків за спожитий газ у разі відсутності лічильників газу.

Справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу п. 15 абз. 5 Правил.

Відповідно до п. 17 Правил, зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство, відповідно до цієї норми лише наділено правом контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Одним з обовязків споживача, про який згадується в п. 29 Правил, є проведення на вимогу газопостачального підприємства у строки, передбачені п. 10 цих Правил, звіряння фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Газопостачальне підприємство в свою чергу, відповідно до положень п. 32 Правил зобовязане визначати на основі обсягів використання природного газу споживачем у попередньому році та першому півріччі поточного року величину роздрібної ціни на природний газ для споживача на поточний рік та відповідно друге півріччя поточного року відповідно до п. 10 цих Правил, та зобовязане проводити за підсумками року станом на 1 січня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в попередньому році природного газу залежно від обсягу його використання в попередньому році за роздрібними цінами, що діяли в попередньому році, та знімати показники лічильників газу у грудні попереднього року та січні поточного року.

Системний аналіз п. п. 2, 10, 15, 17, 29 Правил дає підстави дійти висновку про те, що для визначення річного обсягу споживання природного газу необхідним є виконання двох обовязків з боку споживача, перший це обовязок провести звірку фактично використаних у попередньому році обсягів природного газу, а другий надати доступ до власного приміщення де розташований газовий лічильник для контрольного зняття показань лічильників газу з підписанням відповідного акту. У випадку виконання споживачем таких обовязків, у газопостачального підприємства виникає обовязок провести контрольне зняття показників лічильника газу у попередньому році та визначати на основі таких даних величину роздрібної ціни на природний газ для споживача на поточний рік.

У випадку невиконання споживачем таких своїх обовязків, обовязок газопостачального підприємства щодо визначення річного обсягу споживання природного газу зберігається, проте тарифна ставка формується не на основі фактично використаних обсягів природного газу, а за нормами споживання природного газу.

Особисто позивачем до матеріалів справи долучено Акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ (а.с.7), який складено і підписано представником відповідача, датовано 01.01.2015р. і не підписано позивачем.

З одного боку, такий акт свідчить про виконання відповідачем своїх обовязків щодо зняття показників лічильника газу за попередній рік, а з другого, свідчить про невиконання позивачем свого обовязку про надання доступу представнику відповідача до власних приміщень, де знаходяться прилади обліку споживання природного газу.

В листі від 08.04.2015р. (а.с.63), який адресовано позивачу, відповідач зазначив про необхідність особистої явки позивача до газопостачального підприємства для вирішення конфліктної ситуації саме через неможливість доступу до приміщень, де знаходяться газові прилади та лічильник газу останньої.

В мотивах позовної заяви, аргументуючи неправомірну поведінку відповідача, позивач вказує на невиконання останнім свого обовязку щодо проведення контрольної звірки річного обсягу споживання природного газу, однак не подає жодного доказу про те, що вона особисто надала доступ представнику відповідача до власного помешкання для виконання ним цього обовязку.

Наведений вище Акт взаєморозрахунків, долучений особисто позивачем при поданні позовної заяви і нею не підписаний та інформація про неможливість доступу до приміщень позивача, яка міститься у відповіді на претензії позивача і одночасно відсутність будь-яких доказів про наявність такого доступу, які в силу вимог ст. 60 ЦПК України зобовязана подати позивач, свідчить про невиконання нею такого свого обовязку, внаслідок чого відповідач правомірно визначив річний обсяг споживання саме за нормами споживання природного газу, а не за фактично використаним обсягом такого споживання.

Дії, вчиненні відповідачем станом на 1 січня відповідали вимогам закону. За результатами проведеного розрахунку (а.с.66), річний обсяг споживання позивачем природного газу перевищив 6000 м.куб на рік, внаслідок чого їй у період січень лютий 2015р. правомірно нараховувалась плата з розрахунку використання нею річного обсягу природного газу понад 6000 м.куб на рік.

Наявність листа відповідача від 08.04.2015р. (а.с.63) про проведення відрахунку заборгованості не спростовує висновків суду, адже по суті, первинний розрахунок хоч і не відповідав дійсності, проте був проведений у відповідності до норм чинного законодавства у звязку з відсутністю фактичного доступу до житла, який зобовязана надати позивач. Мотиви, якими керувався відповідач при прийнятті рішення про відрахунок боргу правового значення для справи не мають, однак вони в будь-якому випадку не спростовують правильності його дій під час визначення річного обсягу споживання природного газу і формування тарифної ставки для позивача.

За таких обставин, правових підстав визнавати дії відповідача неправомірними, а відтак задовольнити дану позовну вимогу, немає.

Оскільки вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання дій неправомірними, за відсутності підстав задовольнити основну вимогу, її також слід залишити без задоволення. Крім цього враховується, що конфліктна ситуація сталась не з вини відповідача, а внаслідок невиконання позивачем своїх обовязків, що також виключає можливість завдання, а відтак і необхідність відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,61,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 3, 6, 11, 12, 13, 15, 16 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.