У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Сколівського району Львівської області про відшкодування витрат на правову допомогу за касаційною скаргою Державної казначейської служби України, поданою її представником Ожибком ПетромІгоровичем, на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 22 березня 2011 року, який набрав законної сили, його виправдано у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1ст. 366 КК України.

З урахуванням уточнених позовних вимог після скасування судових рішень у частині стягнення витрат на правову допомогу, просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн, пов'язані з наданням йому юридичної допомоги при розгляді кримінальної справи.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн, пов'язані з розглядом кримінальної справи.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2015 року рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 року змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 11 600 грн, пов'язані з оплатою правової допомоги у кримінальній справі.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем витрачено на правову допомогу адвоката 12 000 грн у зв'язку з розглядом кримінальної справи, про що свідчать квитанції до прибуткового касового ордеру. Суд апеляційної інстанції, встановивши, що витрати у сумі 400 грн на поїздку адвоката до суду касаційної інстанції в 2012 року не підтверджені, обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, до 11 600грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 338 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судових рішень, якщо такі порушення унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 рокув частині, залишеній без змін апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України, подану її представником Ожибком ПетромІгоровичем,відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21 травня 2014 року в частині, що не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук