Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2015 р. Справа № 608/2394/15-ц

Номер провадження2/608/955/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка вказала, що з 13 липня 2009 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у них дітей немає.

За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося. Чоловік зловживає алкоголем, вчиняє сварки та бійки. Протягом року вони не підтримують подружніх відносин, фактично їх сімя розпалася, існує лише формально. Тому ОСОБА_1 надалі перебувати у шлюбі не бажає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 61, 174, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Бойко) ОСОБА_3, зареєстрований 13 липня 2009 року в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 8.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк