РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Остріченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 посилаючись на те, що сімейне життя не склалось. Сторони разом не проживають на протязі декількох років, незважаючи на реєстрацію відповідача разом з позивачем, перебування останньої не відоме. Спільного господарства не ведуть та спільним побутом не пов'язані. Сім'я носить лише формальний характер.

Позивач зазначає, що за роки роздільного проживання та відсутності зацікавленості відповідача, відновлення подружнього життя є недоцільним та суперечить його інтересам.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, а саме в матеріалах справи є поштове повідомлення судової повістки та примірник газети «Слобідський край» від 22.12.2015 року з оголошення про виклик до суду ОСОБА_2, причини неявки суду не повідомила, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, 30 березня 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 305 (арк. справи 5).

Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Київським РВ ГУМВС України в Харківській області 25 жовтня 2006 року (арк. справи 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи

Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 74, 88, 110, 213, 214, 218, ЦПК України, статтями 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 30 березня 1990 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 305.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях