АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8630/15 Справа № 209/190/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 березня 2009 року Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №109. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище ОСОБА_2, стягнуто з відповідача на користь позивачки понесені витрати за сплату судового збору в розмірі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 14 березня 2009 року зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 109. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 (а.с.4).

Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Протягом тривалого часу між сторонами систематично виникають конфлікти, що не заперечувалося ними самими у судовому засіданні та підтверджується неодноразовими зверненнями як позивачки так і відповідача до Дніпровського райвідділу Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області з приводу протиправної поведінки іншого подружжя (а.с.7- 10, 65-67, 91-94).

Не заперечувався також сторонами і факт припинення сімейних відносин. Згідно їх пояснень у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, остаточно сімейні стосунки були припинені за твердженням позивачки - з весни 2014 року, за показами відповідача з січня 2015 року.

Тому, посилання суду першої інстанції на припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин з квітня 2012 року не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення.

Приймаючи до уваги, що між подружжям склалися неприязні стосунки, понад вісім місяців сторони не підтримують сімейних відносин, наданий судом першої інстанції строк для примирення до відновлення сім'ї не привів, позивачка категорично заперечує проти можливості відновлення подружніх стосунків, колегія суддів вважає правильним висновок суду про необхідність розірвання шлюбу.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що дитина повинна рости у повній сім'ї та виховуватися обома батьками, самі по собі не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови в позові, оскільки проживання дитини з матір'ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції процесуального законодавства та розгляду справи за його відсутності, що призвело до порушення його прав, колегія суддів відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи.

Із журналу судового засідання від 10 березня 2015 року убачається, що відповідач особисто брав участь у судовому засіданні, йому були зрозумілі розяснені судом першої інстанції права і обовязки, за його клопотанням судом вживалися заходи, направлені на збереження сім'ї, про що свідчить ухвала від 10 березня 2015 року про надання строку для примирення подружжя на пять місяців (а.с.25).

Виходячи з викладеного, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами з квітня 2012 року.

В решті рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами з квітня 2012 року.

В решті рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді