17 грудня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко Г.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,
ОСОБА_1 ( далі Позивач) звернувся до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (далі Відповідач) з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,за наступних обставин.
З 01.06.1992 по 30.12.2014 року Позивач знаходився у трудових відносинах з Відповідачем.
30.12.2014 року Позивача звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України , що підтверджується Наказом №611-П від 26.12.2014 року.
Згідно зазначеного Наказу Відповідач повинен виплатити Позивачу компенсацію за 111 календарних днів невикористаної відпустки.
Відповідно до довідок Відповідача №74 та №75 від 25.02.2015 року заробіток Позивача з грудня 2013 року по листопад 2014 року склав 928707,49 грн.
Відповідач в день звільнення не виплатив Позивачу заробітну плату за серпень (частково) - грудень 2014 року та не виплатив компенсацію за невикористані відпустки.
31.12.2014 року Позивач знову був прийнятий на роботу на посаду головного інженера, що підтверджується Наказом №621-П від 31.12.2014 року.
Позивача звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується Наказом №52-П від 31.03.2015 року.
Згідно вказаного Наказу Відповідач повинен виплатити Позивачу компенсацію у розмірі трьох середньомісячних заробітних плати та компенсацію за 8 днів невикористаної відпустки.
Відповідно до довідки відповідача №6.2-34/681 від 12.05.2015 року, заробіток Позивача з січня 2015 року по березень 2015 року склав 211507,22 грн.
Відповідач в день звільнення не виплатив Позивачу заробітну плату за січень - квітень 2015 року, не виплатив компенсацію за невикористані відпустки та не виплатив вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат.
За наслідками звільнення 30.12.2014 року Відповідач повинен сплатити Позивачу заробітну плату за серпень - грудень 2014 року, компенсацію за невикористані відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та відшкодувати моральну шкоду.
За наслідками звільнення 03.04.2015 року Відповідач повинен сплатити Позивачу заробітну плату за січень - квітень 2015 року, вихідну допомогу, компенсацію за невикористані відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та відшкодувати моральну шкоду.
Представник Позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач до суду не з'явився, сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. та прийняття заочного рішення.
З 01.06.1992 по 30.12.2014 року Позивач знаходився у трудових відносинах з Відповідачем.
30.12.2014 року Позивача звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України , що підтверджується Наказом №611-П від 26.12.2014 року.
Згідно зазначеного Наказу Відповідач повинен виплатити Позивачу компенсацію за 111 календарних днів невикористаної відпустки (а.с.10).
Відповідно до довідок Відповідача №74 та №75 від 25.02.2015 року заробіток Позивача з грудня 2013 року по листопад 2014 року склав 928707,49 грн (а.с.13-14).
Відповідач в день звільнення не виплатив Позивачу заробітну плату за серпень (частково) - грудень 2014 року та не виплатив компенсацію за невикористані відпустки.
31.12.2014 року Позивач знову був прийнятий на роботу на посаду головного інженера, що підтверджується Наказом №621-П від 31.12.2014 року (а.с.11).
03.04.2015 року Позивача звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується Наказом №52-П від 31.03.2015 року.
Згідно вказаного Наказу Відповідач повинен виплатити Позивачу компенсацію у розмірі трьох середньомісячних заробітних плати та компенсацію за 8 днів невикористаної відпустки (а.с.12).
Відповідно до довідки відповідача №6.2-34/681 від 12.05.2015 року, заробіток Позивача з січня 2015 року по березень 2015 року склав 211507,22 грн (а.с.15).
Відповідач в день звільнення не виплатив Позивачу заробітну плату за січень - квітень 2015 року, не виплатив компенсацію за невикористані відпустки та не виплатив вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат.
Середньомісячне число робочих днів за листопад, грудень 2014 року дорівнює 21,5. (23 + 20)/2 = 21,5
Відповідач повинен сплатити Позивачу компенсацію за невикористані відпустки за 111 календарних днів, що підтверджується Наказом №611-П від 26.12.2014.
Оскільки за останні 12 місяців (з грудня 2013 по листопад 2014), перед звільненням 30.12.2014року Позивачу нараховано 928707,49 грн. заробітної плати, кількість робочих днів склала 250, а кількість днів невикористаних відпусток складає 111 - компенсація за невикористані відпустки складає 412346,13 грн.
928707,49 /250 х111 = 412346,13
Відповідач повинен сплатити Позивачу заробітну плату за серпень (частково) - грудень 2014 року в сумі 240649,99 грн.
Середньомісячне число робочих днів за лютий, березень 2015 року дорівнює 20,5 (20 + 21)/2 = 20,5
Оскільки перед звільненням 03.04.2015 року Позивач працював менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку тобто виходячи із заробітної плати за січень, лютий та березень 2015 року.
Індекс інфляції в Україні становив у 2014 році:
Індекс інфляції в Україні становив у 2015 році:
Індекс інфляції за період жовтень 2014 року - червень 2015 року становить:102,4 х 101,9 х 103,0 х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 151,23%.
Індекс інфляції за період листопад 2014 року - червень 2015 року становить: 101,9 х 103,0 х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 147,68%
Індекс інфляції за період грудень 2014 року - червень 2015 року становить: 103,0 х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 144,93%
Індекс інфляції за період січень 2015 року - червень 2015 року становить:
103,1х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 140,71%
Індекс інфляції за період лютий 2015 року - червень 2015 року становить: 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 136,48%
Індекс інфляції за період березень 2015 року - червень 2015 року становить: 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 = 129,61%
Індекс інфляції за період квітень 2015 року - червень 2015 року становить: 114,0 х 102,2 х 100,4 = 116,97%
Індекс інфляції за період травень 2015 року - червень 2015 року становить:х 100,4 = 102,61%
За квітень 2014 року відповідач не виплатив Позивачу 151416,07 грн., Позивач повинен отримати компенсацію в розмірі: 151416,07 х 102,61% - 151416,07 = 3951,96 грн.
Таким чином, Позивач повинен отримати компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за невиплачені заробітні плати за період з серпня 2014 року по квітень 2015 року в сумі: 167480,42 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є угода сторін.
Статтею 47 КЗпП України встановлений обов'язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.
Разом з тим, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (ч. 1 ст. 83 КЗпП України).
Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Обчислення середньої заробітної плати у випадках виплати вихідної допомоги та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати, встановлено Порядком обчислення середньої заробітної плати,затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 (в подальшому -Порядок).
Відповідно до п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку (Абзац 2 п. 2 Порядку).
У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі (Абзац 3 п. З Порядку).
Пунктом 7 Порядку встановлено, що нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.
Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (в подальшому - Закон) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст. З Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпГІ України).
компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 167480,42 грн.
Суд вважає, що діями Відповідача Позивачу завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню в сумі 1000 грн., враховуючи вимоги розумності і справедливості.
Відповідач також повинен сплатити на користь держави судовий збір в сумі 1% від задоволеної суми позову в розмірі
Згідно п. 1 4.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 57,60,61,209, 212- 215 ,218, 224-228 ЦПК України,ст. ст. 1 - 4, 40,44, 83,116, 117, 221, 232,233, 237- 1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, ,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя