Провадження № 2/554/3160/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року
Октябрський районний суд м. Полтави
у складі: головуючого судді Кулешової Л.В.
при секретарі Довбенко А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, орган опіки та піклування Леніської районної у м.Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,
30 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 18 травня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син проживає з нею та її чоловіком ОСОБА_4 Позивачка матеріально утримує дитину, піклується про його здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач у часті у вихованні сина не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальну допомогу на утримання не надає та безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямований на покращення здоровя сина, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд неповнолітнього сина за кордон для відпочинку та оздоровлення, розширення його світогляду. Крім того, син часто хворіє, а тому за рекомендаціями лікарів йому необхідне періодичне перебування на морі. Позивачка просить надати їй дозвіл на виїзд сина за кордон без дозволу відповідача та на оформлення документів до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка надала суду уточнену позовну заяву, в якій просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини без згоди відповідача та на оформлення для цього документів до наступних країн : Туреччини, Єгипту, Республіки Кіпр, Обєднаних Арабських Еміратів, Чорногорії з дня винесення рішення до 30 вересня 2016 року.
У судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..ст.169,224 ЦПК України.
Представник органу опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради з погодилася з позовом та вважала його таким, що підлягає задоволенню, з тих підстав, що тимчасове перебування дитини за кордоном необхідне для його лікування і розвитку та відповідає інтересам дитини.
Представник органу опіки та піклування Ленінської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.
Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника органу опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду за межі України і в*їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року №3857-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 з наступними змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов*язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу ст.ст. 150,155 СК України батьки зобов*язані піклуватись про здоров*я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов*язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та шлюб розірвали, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 117258 від 18 травня 2004 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, який народився 30 січня 2000 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 056093 від 21 лютого 2000 року.
Згідно з довідкою медичного закладу від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на Д обліку з наступними діагнозами : хронічний гастродуоденіт, сколіоз, хвороба Шляттера,сколіоз.
Відповідач, без пояснення причин, відмовляється надати нотаріально оформлений дозвіл на тимчасову поїздку дитини за територію України..
Вивіз дитини за кордон потрібен для лікування, відпочинку та для фізичного, морального та духовного розвитку дитини .
На території України позивачка має постійне місце мешкання та постійно проживати за кордоном не має на меті.
Відповідач не надав, відповідно до вимог ч. 3 ст.10 ЦПК України докази щодо неможливості надати дозвіл позивачці з дитиною на перетинання кордону України для лікування та відпочинку, оформлення документів , повязаних із перетинанням кордону України, котрі б суд узяв до уваги.
Відповідно ст.150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї, своєї Батьківщини, також покладено обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобовязані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Згідно вимог ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
На підставі вимог до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
У звязку з тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зловживає своїм правом надання дозволу на вивіз дитини за межі України, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо надання дозволу на вивіз дітей за межі України.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Тобто, законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вмотивованість, обґрунтованість позовних вимог позивачки та вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги.
На підставі наведеного, керуючись ст..ст.10,11,60,212-215,224-226,218 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 у період з часу набрання рішенням законної сили до 30 вересня 2016 року до Туреччини, Єгипту, Республіки Кіпр, Обєднаних Арабських Еміратів, Чорногорії.
Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення документів для тимчасового виїзду, в тому числі виготовлення проїзного документа та /або паспорта для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_2 неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з часу набрання рішенням законної сили до 30 вересня 2016 року до Туреччини, Єгипту, Республіки Кіпр, Обєднаних Арабських Еміратів, Чорногорії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Л.В.Кулешова