Справа №442/8000/14-ц
Провадження №2/442/2503/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Хомик А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.10.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №253998-CRED, згідно якого відповідач отримав кредит на суму 5800,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 25.03.2010 року. Забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором здійснено договором поруки №1 від 03.10.2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_2

Однак, взятих на себе зобов'язань відповідачі не виконували, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 18.08.2014 року становить 7934,55 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 2003,18 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом 5931,37 доларів США.

У звязку з цим, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2013 року було задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнено з відповідачів 6937,91 доларів США, що еквівалентно на день винесення згаданого вище рішення 55433,87 грн. та понесені судові витрати.

Наслідками порушення відповідачами зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому, просить суд постановити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів різницю між поточною та задоволеною раніше, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2013 року, заборгованістю відповідачів за кредитним договором №253998-CRED від 03.10.2008 року в розмірі 996,64 долари США, а також штраф (фіксована частина) 19,13 доларів США, штраф (процентна складова) - 49,83 долари США та понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_4, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, просить застосувати термін позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №253998-CRED, згідно якого відповідач отримав кредит на суму 5800,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 25.03.2010 року. Забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором здійснено договором поруки №1 від 03.10.2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_2

Однак, взятих на себе зобов'язань відповідачі не виконували, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 18.08.2014 року становить 7934,55 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 2003,18 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом 5931,37 доларів США.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2013 року було задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнено з відповідачів 6937,91 доларів США, що еквівалентно на день винесення згаданого вище рішення 55433,87 грн. та понесені судові витрати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином. В разі, якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, він, згідно положень ч.1 ст. 612 ЦК України вважається таким, що прострочив.

Однак, судом встановлено, що 16.02.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом винесено рішення по справі № 2-310/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №253998-CRED від 03.10.2008 року. Отже, з 16.02.2010 року припинено правовідносини відповідачів із ПАТ КБ "ПриватБанк". Крім цього дане рішення було повністю виконане 11.10.2011 року із повною сплатою боргу, що підтверджується постановою ВДВС Дрогобицького МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 26.10.2011 року. Незважаючи на виконання зобовязання відповідачами перед позивачем, банк повторно звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості 15.10.2014 року (вхідний штамп на позовній заяві), тобто із пропуском строку позовної давності.

Згідно до ст.ст.16, 257,258 ЦК України кредитор має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів в межах загальних та спеціальних строків позовної давності.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Проте, вважаючи своє право порушеним, ПАТ КБ "Приватбанк" не звертався до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вимогою здійснити дії з погашення кредитної заборгованості. Позовну заяву банком було подано 15.10.2014 року, а ухвалу про відкриття провадження у справі було винесено 16.10.2014 року, отже, з пропуском строку позовної давності.

Як передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не заявлено про причини пропущення позовної давності, питання про поновлення пропущеного строку не ставилось.

Згідно п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, з яким позивач звернувся до суду, пропустивши трирічний строк звернення, тому в його задоволенні слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Також позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 256, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Хомик А.П.