Справа №: 164/1225/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Костюк Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2014 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач на даний час ніде не працює, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 700 гривень щомісячно та до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 700 гривень щомісячно та до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, проти їх задоволення заперечує. Стверджує, що по мірі можливості забезпечує малолітнього ОСОБА_4 всім необхідним. Підтвердив, що має постійне місце роботи працює єгерем ДП „Городоцьке лісове господарство.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2014 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач та відповідач з вересня 2014 року проживають окремо. Дитина проживає з ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, хоча має реальну можливість надавати таку допомогу, так як має постійне місце роботи - працює єгерем ДП „Городоцьке лісове господарство. Позивач ніде не працює, а тому не має можливості самостійно забезпечувати малолітнього ОСОБА_4 всім необхідним. Зазначені обставини підтвердили позивач та відповідач в судовому засіданні, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 122349 від 11.10.2010 року, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2014 року, довідки Маневицького районного центру зайнятості № 1019 від 13.10.2015 року, довідки Новорудської сільської ради Маневицького району № 785 від 9.09.2015 року, довідки ДП „Городоцьке лісове господарство № 146 від 3.12.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку позивач потребує щомісячно від відповідача на утримання малолітньої дитини, а також не наведено доказів у підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень на утримання дитини щомісячно до досягнення сином повноліття.

Проаналізувавши пояснення сторін, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, має для цього відповідний доход, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року та до досягнення ним повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держбюджету Маневицького району 22050000 (р/р 0287, ідентифікаційний код одержувача 21740422 в ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014) 487 гривень 20 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року та до його повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 0287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар