Провадження № 2/185/225/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 березня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. при секретарі Мерцаловій Н.В. з участю позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 її представника адвоката Остапуля Н.П., відповідача ОСОБА_4, представника Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Голуб І.В., представника Павлоградської міжрайонної прокуратури Середа А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, ОСОБА_7 є їхнім сином. За час спільного проживання відповідачка зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, у зв'язку з чим їх фактичні шлюбні відносини були припинені.

З 2009 року їх син ОСОБА_9 проживає з позивачем. З цього часу відповідачка до сина не приходить, зв'язок з ним не підтримує, матеріальну допомогу не надає. Дитина її не пам'ятає, вважає своєю матір'ю теперішню дружину позивача, з якою проживає однією родиною.

20 квітня 2013 року відповідачка народила другу дитину - ОСОБА_8. Після його народження разом із дитиною була переведена в дитяче відділення Павлоградської центральної районної лікарні, де зловживала спиртними напоями, не доглядала за дитиною, а потім взагалі покинула її.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 25 жовтня 2013 року у ОСОБА_4 діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були відібрані без позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_10 був переданий позивачу ОСОБА_1, а малолітній ОСОБА_8 - органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

Рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 11 грудня 2013 року малолітній ОСОБА_8 був влаштований на проживання і виховання в прийомну сім'ю позивачки ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_11

Не дивлячись на рішення суду про відібрання дітей відповідачка не виправилась, продовжує зловживати спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, своїми дітьми не цікавилася. Аліменти на сина ОСОБА_12, які стягнуті з неї рішенням Першотравенського міського суду від 18.03.2014 року на користь позивачки ОСОБА_2, не сплачує.

З ОСОБА_4 службою у справах сім'ї Павлоградської міської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди, направлені на недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків. Вона була офіційно попереджена про можливість позбавлення батьківських прав за злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків, але належних висновків для себе не зробила і не стала на шлях виправлення.

Тому позивачі просили суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що відповідачка його колишня співмешканка, вона є матір'ю їх сина ОСОБА_9. Дитиною вона не займалась, постійно пиячила. Після розірвання відносин, він зняв для неї і сина житло, але побачив, що вона за сином не доглядає, він хворий і брудний, а відповідачка гроші витрачає на свої потреби, забрав сина до себе. З цього часу дитина проживає з ним. Відповідачка сином не цікавиться.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вони з чоловіком вирішили створити прийомну сім'ю. В дитячій лікарні знаходилась малолітня дитина ОСОБА_8, якого покинула відповідачка. Вони майже кожен день приходили до дитини в лікарню, забезпечували його всім необхідним. Мати дитини в лікарню не приходила. На даний час ОСОБА_8 проживає в їх сім'ї, вони люблять його, піклуються про нього, створили гарні умови для його проживання та виховання. Він став їм сином, а дитина вважає їх своїми батьками. Просила позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Остапуля Н.П. позовні вимоги також підтримала, просила суд врахувати, що відповідачка жодного разу до дітей не прийшла. Сини живуть в родинах позивачів і, як мати, відповідачку не пам'ятають. Поведінка відповідачки свідчить, що вона не виконує свої батьківські обов'язки, а перебування з нею дітей може бути небезпечним для їх здоров'я та життя.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, наголошувала на тому, що на даний час вона знаходиться в реабілітаційному центрі (релігійному), алкогольні напої не вживає. Вона визнає, що неправильно поводилась по відношенню до дітей, але лютить їх і готова робити все, щоб залишитися з ними. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Голуб І.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримала та вказала, що відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя, тому необхідно позбавити її батьківських прав.

Прокурор Середа А.В. також підтримала позовні вимоги і просила суд їх задовольнити, оскільки відповідачка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Заслухавши позивачів, представника позивача, прокурора, відповідача, представника третьої особи - органу опіки та піклування Павлоградської міської ради , свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Та як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження відповідачка є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10). Батьком малолітнього ОСОБА_7 є позивач ОСОБА_1 Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька ОСОБА_12 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 11).

З листа комунального закладу «Павлоградська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» від 07.08.2014 року № 979 (а.с. 28) вбачається, що 24 квітня 2013 року відповідачка разом із новонародженою дитиною - ОСОБА_8 була переведена до дитячого відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня № 1» ДОР», а потім в дитяче відділення КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня» ДОР». Перебуваючи у лікарні ОСОБА_4 вживала спиртні напої, не доглядала за дитиною, залишала її саму. З 15.07.2013 року по 16.12.2013 року дитина перебувала у дитячому відділенні без матері, після чого виписана на нове місце проживання: АДРЕСА_1 ( тобто за місцем проживання позивачки ОСОБА_2).

25 жовтня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області по цивільній справі за позовом органи опіки та піклування Павлоградської міської ради до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав було постановлено рішення про відібрання у відповідачки її малолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_9 був переданий його батькові - ОСОБА_1, а ОСОБА_8 - органу опіки та піклування для подальшого влаштування ( а. с. 23-24).

Рішенням виконкому Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року № 288 створено прийомну сім'ю на базі родини: позивачки ОСОБА_13 та її чоловіка ОСОБА_11. З 16.12.2013 року малолітня дитина ОСОБА_8, який перебував в КЗ «Павлорадська міська лікарня №1» ДОР», влаштований на проживання і виховання в дану прийомну сім'ю (а.с. 25-26).

Відповідачка з 2013 року перебуває на обліку в КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» з діагнозом психічні та поведінчеські розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.с.13). Вона негативно характеризується за місцем проживання: веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, її кімната знаходиться в антисанітарному стані, у неї постійно відбуваються дебоші, скандали та бійки. З цього приводу постійно надходять скарги сусідів (а. с. 15, 16).

Проведені обстеження житлово-побутових умов відповідачки свідчать про те, що кімната гуртожитку, в якій вона мешкає, знаходиться у занедбаному стані, двері та вікно розбиті. Умови для проживання дітей не створені, не має необхідних меблів, побутової техніки, відсутні дитячі речі та одяг.

Відповідно до листа дошкільного навчального закладу № 61 «Зірковий» Павлоградської міської ради від 09.10.2014 року № 24 ОСОБА_7 відвідує даний заклад з 11.03.2013 року. За весь час перебування дитини в ДНЗ мати - ОСОБА_4 жодного разу до закладу не з'явилася, життям, здоров'ям та розвитком сина не цікавилася.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що відповідачка є рідною сестрою його колишньої дружини. ОСОБА_4 виросла в неблагополучній родині, зловживає спиртними напоями давно. Коли вона проживала з позивачем ОСОБА_1, про сина ОСОБА_9 вона не дбала, залишала дитину саму. Він часто бачив відповідачку в п'яному стані, в компаніях, які ведуть аморальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у гуртожитку на одному поверсі з відповідачкою. ОСОБА_4 спочатку намагалась зробити ремонт в своїй кімнаті, але так його і не закінчила, почала пиячити. До відповідачки постійно приходили сторонні особи з якими вона зловживала алкогольні напої, у відповідачки постійно відбувалися сварки і бійки, вона за гроші пускала в гуртожиток наркоманів. В своїй кімнаті відповідачка не прибирала, залишала помиї та брудний посуд, від чого з кімнати розносився сморід. Працівникам гуртожитку приходилось це прибирати.

Свідок ОСОБА_16 - начальник служби у справах дітей Павлоградської міської ради в судовому засіданні пояснила, що сім'я ОСОБА_4 стоїть на обліку та на соціальному супроводі в Павлоградському міському центрі соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді. З відповідачкою постійно працювали спеціалісти служби з метою недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків, але вона на шлях виправлення не стала.

Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою захисту прав та інтересів дітей, недопущення жорстокого ставлення до дітей та нещасних випадків з ними оскільки з відповідачкою неодноразово проводились профілактичні бесіди направлені на зміну її способу життя, створення належних умов для проживання та виховання дітей, проте негативну поведінку не змінила, не працевлаштувалась, аліменти на утримання дітей не сплачує, веде аморальний спосіб життя.

Суд не може погодитися з посиланнями відповідачки щодо неможливості здійснення своїх батьківських прав у зв'язку тим, що вона не знала де її діти, оскільки доказів її намагання спілкуватися з дітьми шляхом звернення до органів опіки та піклування не надала. Також суд критично відноситься до тверджень відповідачки про те, що вона на даний час не має алкогольної залежності, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері і проходить курсу реабілітації в релігійній організації так, як документами закладів охорони здоров'я вони не підтверджені, а релігійна організація не є лікувальним закладом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками по вихованню та утриманню дітей.

Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку міста Іваново Російської Федерації по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Іваново Російської Федерації (іпн.НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з 14 листопада 2014 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на судовий збір в сумі 243.60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін