Провадження № 2/263/4298/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року м.Маріуполь
Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі за текстом ПАТ «Азовзагальмаш») про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Ухвалою суду від 29.12.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрат у зв'язку з порушенням строків її виплати, частина позовних вимог про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» компенсації втрат за період з 10.12.2014 року по 1.09.2015 року, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітній платі у розмірі 1395,88 грн. залишена без розгляду.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог, враховуючи обставини, зазначені в позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні спірних правових відносин суд, перш за все, керується вимогами ст.11 ЦПК України, за якими, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Крім того, за ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що ОСОБА_1 з 4.09.2012 року по 18.08.2015 року перебувала у трудових відносинах із в ПАТ «Азовзагальмаш», згідно наказу звільнений за власним бажанням, про що свідчить копія трудової книжки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
За ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством(після утримання податків і обов'язкових платежів).
Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та компенсації втрати частини заробітної плати входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5.
За ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Наведені позивачем обставини щодо заборгованості по заробітній платі відповідачем не спростовані, тому суд з ними погоджується, вважає надані докази належними та допустимими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
З урахуванням зазначеного та у зв'язку із тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн. гривень за вимоги майнового характеру.
Керуючись ст.ст.3,8,10,11,31,58-61,88,118,119,208-209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (код ЄДРПУ 13504334) на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя П.І. Папаценко