Справа № 369/323/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позовна заява повинна містити чіткий викладу обставин щодо можливих варіантів поділу земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні сторін на відповідній правовій основі, а варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, який позивач просить визначити в користування йому та відповідачам має бути зазначений у прохальній частині з визначенням конкретних меж (точки) по яких земельна ділянка підлягає поділу між співвласниками та параметри земельних ділянок, що мають бути виділені кожному із співвласників. Виклад змісту позовних вимог є правом саме позивача, оскільки ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи не те, що ані описова частина позовної заяви, ані її прохальна частина не містять конкретних вимог щодо порядку виділення в користування земельної ділянки між співвласниками, суд приходить до висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд розяснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали;

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Нікушин