Справа № 192/397/15-ц
Провадження № 2-о/192/20/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2015 р.СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Новопокровська селищна рада Солонянського району Дніпропетровської області, Привільнянська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області, Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), Управління пенсійного Фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства,
В С Т А Н О В И В:
Заявник з урахуванням уточнень від 01 грудня 2015 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши на обґрунтування заяви, що вона 23 вересня 1995 року познайомилася з ОСОБА_3 , мешканцем с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, який став залицятися до неї та в якого вона згодом закохалась. У лютому 1996 року останній познайомив її зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та його сестрою ОСОБА_4 , а через деякий час вона познайомила його зі своїми батьками та її дітьми від першого шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких вже мала на той час.
З 01 серпня 1996 року вона з ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, при цьому до 26 травня 1997 року проживали в будинку її батьків в АДРЕСА_1 . Наприкінці 1996 року ОСОБА_3 запропонував їй одружитися, але при підготовці документів для реєстрації шлюбу з`ясувалося, що він не має паспорта, в зв`язку з чим реєстрація шлюбу була відкладена.
27 травня 1997 року вони переїхали в с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, де продовжували проживати однією сім`єю.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_7 , але в зв`язку з наявністю певних обставин запис про реєстрацію доньки в органах РАЦС був здійснений за вказівкою матері, при цьому по батькові дитини було зазначено як « ОСОБА_8 ».
З січня 2003 року їхні стосунки погіршилися і вони стали проживали окремо: вона з дітьми у залишилась в с.Павлівка, а ОСОБА_3 він став проживати у своєї матері в с.Микільке, але все одно періодично продовжували спілкуватися.
Через деякий час вони помирились і в серпні 2004 року вона вдруге завагітніла від ОСОБА_3 , який дуже зрадів цьому та повідомив, що мріє щоб у них народився син. Під час перебування її на обліку як вагітної він неодноразово їздив з нею на УЗД, здавав кров як донор, бажав та чекав народження дитини, надавав їй матеріальну допомогу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_9 , після народження якого ОСОБА_3 їх відвідував та забирав з пологового будинку.
За спільною згодою з ОСОБА_3 вони вирішили тимчасово зареєструвати сина на її прізвище, а лише по батькові вказати - « ОСОБА_10 », а пізніше перереєструвати обох дітей на його ім`я, у зв`язку з чим реєстрація дитини була проведена нею у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.
Після народження сина ОСОБА_3 як його батько купував йому речі, іграшки, вітав з днем народження, матеріально допомагав коштами, піклувався про сина, приймав участь у його хрещені, визнав його своїм сином, а той називав його батьком. Оскільки дитина часто хворіла, то вона часто знаходилась з ним на лікуванні у лікарнях, де їх відвідував як ОСОБА_3 , так і його мати - бабуся ОСОБА_11 , яка також часто їй допомагала і по господарству, коли дитина була ще малою. Коли син подорослішав, то став відвідувати бабусю, де також зустрічався і з батьком ОСОБА_3 , який на той час проживав в іншому населеному пункті, при цьому спілкування сина з батьком продовжувалось до його від`їзду в АТО.
16 лютого 2015 року у зв`язку з проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях у якості мобілізованого до складу Збройних сил України, ОСОБА_3 під час проведення бойових дій загинув.
Встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_9 їй необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника, а також для отримання на нього одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що на таку допомогу мають право члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, а вирішити дане питання в поза судовому порядку вона не може у зв`язку з його смертю, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства.
Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_12 в судовому засіданні заяву про встановлення юридичного факту підтримали з зазначених в заяві підстав, прохали встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 стосовно народженого заявницею ОСОБА_1 сина - ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання для оформлення пенсії по втраті годувальника, а також для отримання на нього одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки встановити факт батьківства в іншому порядку не можливо, так як батько дитини помер.
Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_13 , які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток представникам заінтересованої особи під розписку (а.с.19,200-201,204) в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд ухвалив розглядати справу у відсутність зазначених осіб, оскільки інтереси заінтересованої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні представляє її представник ОСОБА_14 з усіма повноваженнями заінтересованої особи у даній справі (а.с.48,49), а неявка другого представника не перешкоджає розгляду справи.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_14 , яка згідно довіреності від 06 травня 2015 року має всі повноваження заінтересованої особи (а.с.48), в судовому засіданні 23 грудня 2015 року проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства її померлого брата ОСОБА_3 щодо народженого ОСОБА_1 сина ОСОБА_11 не заперечувала.
Представники заінтересованих осіб: Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 , які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.194,196,197,205,210,211) в судове засідання не з`явились. Згідно поданих до суду листів прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представників (а.с.207,208,212).
Представники заінтересованих осіб: Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), Управління пенсійного Фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.192,193,195,205,206), у судове засідання не з`явилися. Згідно поданих до суду листів прохали розглянути справу за відсутності їх представників (а.с.45-46,209,213).
Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання показала, що з заявницею ОСОБА_1 вона підтримує дружні стосунки, у зв`язку з чим їй відомо, що ОСОБА_3 був цивільним чоловіком заявниці. Вона (свідок) має доньку такого ж віку, що і донька ОСОБА_1 - ОСОБА_16 . Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що з ОСОБА_3 вона має спільних дітей: доньку ОСОБА_16 та сина ОСОБА_11 , а коли останній у віці 1 рік 8 місяців року лежав в лікарні, то батько до нього приїздив майже щодня. В її присутності ОСОБА_3 двічі приїздив до своїх дітей за місцем проживання ОСОБА_1 , при цьому привозив іграшки та давав грошові кошти. Це було десь у 2012 році, а потім ще раз пізніше, при цьому ОСОБА_3 визнав дітей як доньку та сина, звертався до них як до своїх дітей. Їй також відомо, що діти їздили в гості до батька та бабусі в с.Микільське, а також в с.Привільне, де певний час проживав ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_17 в судовому засідання показала, що заявниця ОСОБА_1 є її рідною сестрою, яка проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю з 1996-1997 року по 2003 рік спочатку в с.Павлівка Солонянського району у батьків ОСОБА_1 , а потім в с.Микільське Солоняського району. За період проживання сім`ю у них народилася спільна донька ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку в зв`язку з відсутністю паспорта у ОСОБА_3 було зареєстровано як ОСОБА_7 та якій вона є хрещеною матір`ю. Після припинення спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 продовжував неодноразово приїздити до ОСОБА_1 та ночував у неї, про що вона знає зі слів сестри та бачила особисто. Потім у них народилася друга дитина - син ОСОБА_11 , якого ОСОБА_3 забирав разом з ОСОБА_1 з пологового будинку. Хрещеними батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 приїздив до дітей на дні народження, в тому числі зі своєю матір`ю, а від заявниці їй відомо, що ОСОБА_3 допомагав їй грошовими коштами на утримання дітей. ОСОБА_3 називав ОСОБА_11 сином, а останній його батьком. ОСОБА_3 продовжував спілкуватися з дітьми і в період знаходження в АТО по телефону. Від ОСОБА_1 їй відомо, що він мав намір зареєструвати дітей на своє ім`я, говорив про це він і в її присутності, коли приїздив до дітей в 2012 році. Діти часто відвідували батька за місцем його проживання, а також відвідували бабусю ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_18 в судовому засідання показала, що ОСОБА_3 знала тривалий час. У ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син саме на її (свідка) день народження, у зв`язку з чим її запросили батьки дитини бути хрещеною матір`ю, на що вона погодилась. Їй також відомо, що ОСОБА_20 та ОСОБА_3 жили разом в 1996 році в с.Павлівка, а з 1997 року переїхали проживати сім`єю в с.Микільське, де проживали до 2000 року, після чого знову переїхали проживати разом в с.Павлівку. В послідуючому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2003 року не проживали разом, а потім знову стали періодично зустрічатись. Коли у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_11 , то ОСОБА_3 забирав їх з пологового будинку разом з нею (свідком) і вона здійснювала фотографування цієї події, а його мати ОСОБА_2 домовилась про його хрестини у церкві с.Привільне. ОСОБА_3 вважав себе батьком дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , яких він любив та ставився до них як до рідних, допомагав матеріально ОСОБА_1 , ОСОБА_3 називав ОСОБА_11 сином, а ОСОБА_11 його - батьком.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 є його рідною сестрою, яка проживала з 1996 року з ОСОБА_3 однією сім`єю в с.Павлівка Солонянського району без реєстрації шлюбу з батьками ОСОБА_1 , а через деякий час вони переїхали в с.Микільке Солонянського району, де у них в 1999 році народилася донька ОСОБА_16 , після чого вони знову переїхали проживати в с.Павлівка, оскільки померла їх з ОСОБА_1 мати, а їх батько потребував допомоги. Він (свідок) щороку приїздив в с.Павлівка у відпустку до своїх батьків, у зв`язку з чим спілкувався з ОСОБА_3 , який був чоловіком його сестри та батьком її дітей. ОСОБА_1 в 2003 році припинила спільне проживання з ОСОБА_3 , який після цього став проживати у своєї матері, але часто приїздив до своїх доньки ОСОБА_16 . Крім доньки ОСОБА_16 , у ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є спільний син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є його похресником та який народився у них вже в період їх окремого проживання. Він (свідок) періодично спілкувався з ОСОБА_3 , при цьому останній називав ОСОБА_16 та ОСОБА_11 своїми дітьми, а себе їх батьком та мав намір перереєструвати дітей на своє ім`я. ОСОБА_3 забирав обох дітей до своєї матері ОСОБА_2 в с.Микільке Солонянського району, яка визнавала онуків, допомагала їм матеріально, гарно до них відносилася. ОСОБА_3 ніколи не висловлював сумнівів, щодо свого батьківства відносно обох дітей. Від своєї сестри ОСОБА_1 також знає що батьком її дітей: доньки ОСОБА_16 та сина ОСОБА_11 є саме ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 , проживав з її матір`ю ОСОБА_1 однією сім`єю, спочатку в с.Павлівка, а потім в с.Микільке Солоняського району, де народилася її сестра ОСОБА_16 . Після смерті її (свідка) бабусі та матері ОСОБА_1 їх сім`я знову переїхала в с.Павлівку, при цьому до закінчення навчального року вона (свідок) продовжувала проживати в с.Микільке в матері ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Після переїзду до села Павлівка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спочатку проживали однією сім`єю, а потім десь в 2002-2003 роках припинили спільно проживати, але з 2004 року ОСОБА_3 знову став періодично до них приїздити та залишався ночувати. ОСОБА_1 завагітніла і в 2005 році народила сина ОСОБА_11 , якому ОСОБА_3 дуже зрадів, при цьому їздив провідувати маму до лікарні, здавав кров, забирав матір з сином з пологового будинку. В послідуючому ОСОБА_3 продовжував спілкуватися з сином, надавав грошову допомогу, купив йому велосипед, а його діти - ОСОБА_16 та ОСОБА_11 відвідували його та його матір за місцем їх проживання. ОСОБА_3 називав ОСОБА_11 сином, а ОСОБА_11 називав його батьком. Під час знаходження в АТО ОСОБА_3 продовжував спілкуватися з дітьми по телефону.
Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, представників заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення у цивільних прав та обов`язків, зокрема є: 4) інші юридичні факти.
Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що згідно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 травня 2005 року (а.с.9), та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 19 лютого 2015 року (а.с.11), актовий запис №3 від 24 травня 2005 року про народження дитини - ОСОБА_9 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області у ОСОБА_1 , проведено відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при цьому в розділі «Батько» зазначено - « ОСОБА_23 ».
Статтею 121 Сімейного кодексу України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу
Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документу закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається: за заявою матери чи батька або за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.126 Сімйного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Положеннями ст. 128 Сімейного кодексу України встановлено, що за відсутністю заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду, а підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також сомою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Статтею 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.
Згідно ст.130 цього Кодексу передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України, при цьому заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами,зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області №90 від 02 березня 2015 року, що ОСОБА_3 , 1960 року народження, проживав на території Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 рік та з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року у громадянки ОСОБА_1 , 1969 року народження, в АДРЕСА_1 (а.с.15).
Факт проживання та роботи ОСОБА_3 в селі Павлівка Солонянського району підтверджується архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» №К-19 від 26 лютого 2015 року, з якої вбачається , що він працював в колгоспі «Дружба» Солонянського району Дніпропетровської області в 1996 році (а.с.20).
Згідно довідки, складеною за участю депутатів Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , підписи яких посвідчені сільським головою Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 проживали по АДРЕСА_2 в період з 27 травня 1997 року по квітень 2000 року, після чого змінили місце проживання в АДРЕСА_1 у зв`язку з доглядом за батьком похилого віку, при цьому народили та виховували спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Факт проживання ОСОБА_3 у вказаний період в с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області також підтверджується протоколами зборів колгоспників колгоспу ім.Суворова Солонянського району Дніпропетровської області №1 від 13 лютого 1996 року та №1 від 28 січня 1999 року, особовим рахунком на ім`я ОСОБА_3 згідно книг колгоспу ім.Суворова (а.с.17-19,43)
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 убачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк, про що вчинено актовий запис №7 від 02 березня 2015 року по виконавчому комітеті Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.14).
Крім цього, зазначені вище обставини встановлені у цивільній справі №192/385/15-ц провадження №2-о/192/19/15 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства рішення Солонянського районного суду від 06 травня 1015 року, яке набрало законної сили (а.с.93-97) та постановленою у цій же справі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року (а.с.98-99), які були постановлені за участю як заявниці ОСОБА_1 , так і заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Дніпропетровського обласного військового комісаріату та відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, які є також заінтересованими особами і у цивільній справі, що розглядається судом, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.
Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 у судовому засіданні підтвердили той факт, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 з 1996 року по 2002 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали двох спільних дітей: доньку ОСОБА_16 , 1999 року народження, та сина ОСОБА_11 , 2005 року народження. За життя померлий ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо дітей: доньки ОСОБА_16 та сина ОСОБА_11 , займався їх вихованням та утриманням, в тому числі і після припинення спільного проживання з заявницею ОСОБА_1 . Крім цього, свідки зазначили, що і мати ОСОБА_3 - заінтересована ОСОБА_2 як бабуся визнавала дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 своїми онуками, спілкувалась з ними, в тому числі і після припинення спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , і за життя сина факту його батьківства щодо дітей, в тому числі щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не оспорював ні сам ОСОБА_3 , ні його мати.
Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №366 від 10 жовтня 2015 року (а.с.153-157) вбачається, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно - генетичним аналізом встановлено, що у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (не материнського) походження, які б не виявились у припустимого батька. Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 під час проведення АТО, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998%.
Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника, а також отримання одноразової грошової допомоги, а в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку, так як відповідно до ст.11 ЦК України може бути підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків.
З урахуванням зазначеного та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним батьком дитини ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області у заявниці ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.11 ЦК України, ст.ст.121, 125-128, 130, 134,135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 234-235, 256-257 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Новопокровська селищна рада Солонянського району Дніпропетровської області, Привільнянська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області, Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), Управління пенсійного Фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства задовольнити.
Встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_11 в селі Орлово Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, відносно дитини ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складено 28 грудня 2015 року.
Головуючий: суддя