АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» був укладений кредитний договір №2709/0607/88-203, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала грошові кошти у розмірі 40 000,00 доларів США із сплатою 14% річних за користування кредитом, строком повернення до 20 червня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено іпотечний договір №2709/0607/88-203-Z-1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належне на праві власності майно: квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що з 28 лютого 2004 року по 25 квітня 2011 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2, однак своєї згоди на укладення оспорюваного кредитного договору він не надавав, тому просив визнати недійсним кредитний договір №2709/0607/88-203 укладений 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк». (т.1 а.с. 2-7)

ТОВ «Кредитні ініціативи» проти заявлених вимог заперечував, зазначав про відповідність договору вимогам законодавства. (т.1 а.с. 203-204)

ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності. (т.1 а.с.212-214)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Омега Банк», треті особи: ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено. (т.1 а.с.237-244)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. На обґрунтування скарги посилався на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, зазначив, що рішення суду суперечить вимогам законодавства, які викладені на обґрунтування заявленого позову.(т. 2 а.с. 5-7, 15-19)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити, ОСОБА_2, її представник ОСОБА_4 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були повідомлені належним чином про що у справі є докази. (т. 2 а.с. 24-35)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого став ПАТ «Сведбанк", згодом його правонаступником став ПАТ «Омега Банк», укладено кредитний договір № 2709/0607/88-203 відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 40 000,00 доларів США зі строком повернення до 20 червня 2017 р. та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних. (т.1 а.с.8-9, 12-27)

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 20 червня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладений іпотечний договір №2709/0607/88-203-Z-1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй на праві власності за договором купівлі-продажу від 09 вересня 2003 року квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. (т.1 а.с.10-11)

Факту укладення кредитного договору і отримання у кредит коштів ОСОБА_2 не заперечувала.

Такі обставини підтверджуються доказами по справі, за якими Банк мав кошти в іноземній валюті, позичальник надала необхідні для отримання кредиту документи, мала потребу і отримала кредит в іноземній валюті.

Посилання ОСОБА_1 на те, що укладаючи кредитний договір ОСОБА_2 мала б отримати його згоду із посиланням на ч.2 ст. 65 СК України колегія суддів визнала неспроможними та відхилила.

Оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, з якими закон пов'язує недійсність оспорюваного позивачем ОСОБА_1 кредитного договору укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позову

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.В.Борисова

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/321/2015

Унікальний номер 761/1086/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Малинников О.Ф.

Доповідач Левенець Б.Б.