У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Леусенко В.М., при секретарі Корнієнко О.О., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ТОВ „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судові засідання, призначені на 08 та 25 грудня 2015 року належним чином повідомлений про день та час, представник позивача відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України повторно не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до повернутих конвертів з поштовими повідомленнями вбачається, що позивач двічі не зявився до поштового відділення для отримання конвертів, тому судові повістки повернулися з поштовою відміткою «повернуто за закінченням терміну зберігання» від 07 та 21 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Від представника відповідача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, та у звязку з повторною неявкою позивача просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівствавід 28.10.1998 року та Круз проти Польщівід 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У звязку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ч. 3 ст.169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М.Леусенко