Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1479/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчака А.В.

секретаря - Подусівської Л.В.

позивачки - ОСОБА_1

представника

позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мар"яна Богданівна до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 13.09.2014р. біля 21год. відповідач ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп»ягніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21013 не впорався з керуванням та вчинив наїзд на позивачку. Внаслідок цього наїзду, згідно висновку судово-медичної експертизи позивачці завдано тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, множинних синців та саден на голові, правій руці та обидвох ногах.

За вчинення даного правопорушення згідно постанови Перемишлянського райсуду відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП. На стаціонарне та амбулаторне лікування, яке позивачка проходила з 19.09.2014р. по 10.10.2014р. було витрачено 1108,94грн. Крім цього , як стверджує позивачка в результаті здійсненого відповідачем ДТП їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 20000грн. Моральна шкода виразилась у порушенні нормальних життєвих зв»язків, розбалансованому способі та ритмі життя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 заявлений позови підтримали та просять його задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 вимоги щодо матеріальної шкоди визнали повністю, а з вимогою щодо відшкодування моральної шкоди не погодились, суму моральної шкоди вважають завищиною та необгрунтованою, оскільки позивачка не навела жодних аргументів, які б доводили у чому саме полягає завдана їй моральна шкода у такому розмірі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2014р. біля 21год. відповідач ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп»ягніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив наїзд на позивачку ОСОБА_1 в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, що стверджується випискою з медичної карти хворої №9634/607 від 19.09.2014р. виданої Львівською комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею (а.с.6).

Постановою заступника начальника СВ Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області від 02.10.2014р. ( а. с. 8) кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а тому останній підлягає покаранню в адміністративному порядку. Постановою судді Перемишлянського районного суду від 25.11.2014р. ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.21-22).

Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Загальні правила відшкодування завданої особі не договірної шкоди врегульовано положеннями ОСОБА_4 82 Розділу ІІІ Книги П'ятої ЦК України. Зокрема, за загальним правилом, визначеним у ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для відшкодування шкоди за цією правовою нормою, необхідним є доведення таких факторів: по-перше, неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої заподіяно шкоду, якщо її завдавач був уповноважений на такі дії; по-друге, наявність самої шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майнового або немайнового характеру. Шкода в такому випадку, є не лише обов'язковою умовою, але й мірою відповідальності, оскільки за загальним правилом, відображає грошову оцінку майнових та немайнових втрат потерпілого і повинна бути відшкодована в повному обсязі; по-третє, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода виступає об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, і по-четверте, обов'язково повинна бути вина завдавача шкоди, яка може виражатись як у формі умислу, так і формі необережності. Наявність всіх перелічених умов в їх сукупності є обов'язковим для ухвалення рішення про відшкодування шкоди, і в силу ст. 60 ЦПК України, обов'язок щодо їх доведення законом покладено на позивача. Потерпіла подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Факт заподіяння шкоди відповідачем є доведений, сума яка зазначена позивачем є доведеною, згідно фіскальних чеків з аптек на придбання ліків позивачкою витрачено коштів на загальну суму 1108,94грн. (а.с. 5).

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди суд враховує наступне.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, про що також йдеться у роз'ясненнях ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п. 4 Постанови № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Судом встановлено, що зі сторони відповідача внаслідок ДТП, позивач отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, тобто шкода завдана її здоров'ю.

За таких обставин, вимога про стягнення моральної шкоди є обґрунтованою, однак на думку суду, обрахований позивачем розмір моральної шкоди вимогам розумності та справедливості не відповідає.

Згідно виписки з історії хвороби (а.с.6), листка непрацездатності (а.с. 10), виписки з медичної амбулаторної карти (а.с.12) позивачка перебувала на лікуванні з 14.09.2014р. по 10.10.2014р. На день виписки стан здоров'я був задовільним. Особливих скарг не висловлювалось.

Все вищенаведене свідчить, що ступінь моральних страждань позивачки не може бути оцінений до розміру 20 000 грн. ОСОБА_2 сума безперечно є завищеною, а тому повинна бути зменшена судом.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить з п .п. 3, 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Як безспірно встановлено матеріалами справи, внаслідок ДТП позивачка отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Вимушені зміни звичного ритму життя позивачки без сумніву негативно вплинули на її фізичний стан, що не могло не порушити нормальні життєві зв'язки потерпілої та потребує затрати часу та зусиль для відновлення попереднього стану.

Підсумовуючи наведене, виходячи з підстав пред'явлення позову, характеру правовідносин, які установились між сторонами, а також обов'язку відповідача відшкодувати моральну шкоду, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. буде обґрунтованим та відповідатиме принципу розумності, виваженості та справедливості, і саме такий її розмір слід стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь позивача.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, за позовні вимоги майнового та немайнового характеру, що пропорційно відповідає розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209 ч. 3 , 214 ЦПК України, ст.ст. 22,23, 1166,1167,1187 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Мар"яни Богданівни до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 Мар"яни Богданівни матеріальну шкоду заподіяну ДТП у сумі 1108 грн.94 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 Мар"яни Богданівни моральну шкоду заподіяну ДТП у сумі 5000 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) в користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) в користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 50 грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 Мар"яни Богданівни ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 150 грн. 00коп.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення даного рішення.

Суддя ОСОБА_5