Справа № 2-873/11
Провадження №2/460/28/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Бундз М.Р.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя покликаючись на те, що в лютому 1992 року, він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі РАГСу Яворівського району Львівської області.

За час спільного подружнього життя, у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки подружнє життя у них не склалося, 12 грудня 2008 року, шлюб між ними було розірвано. Питання про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не ставили.

За час подружнього життя, він з відповідачем спільно придбали трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1, вартістю 89363 гривні, а також побутові речі: телевізор, пральну машину, мікрохвильову піч, холодильник, газову плитку, персональний компютер, музичний центр, програвач, набори меблів для спальні, дитячої кімнати та коридора, м»яку частину, а всього майна на загальну суму 105063 гривні.

Згідно із ст.60, ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Просить суд постановити рішення про розподіл між ними спільного майна, виділивши йому: 1/2 частину квартири в місті Яворові по вулиці Маковея, 8/39, Львівської області, телевізор марки Самсунг», пральну машину марки «Канді», холодильник марки «Атлант», DVD програвач, набір меблів для спальні, м»яку частину, всього майна на загальну суму 52081гривню 50 копійок.

Відповідачу ОСОБА_2 просить виділити: мікрохвильову піч, газову плитку, персональний комп'ютер, музичний центр, набір меблів для кухні, набір меблів для дитячої кімнати, набір меблів для коридору.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя в якій покликається на те, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4. на її утриманні залишилося двоє дітей: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час шлюбу вони придбали наступне майно: трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1, вартістю 89363 гривні, автомобіль марки «Пежо», а також побутові речі: телевізор, пральну машину, мікрохвильову піч, холодильник, газову плитку, персональний компютер, музичний центр, програвач, фотоапарат, набори меблів для спальні, дитячої кімнати, коридору, м»яку частину, а всього майна на загальну суму 117163 гривні.

Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст.70 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Після розірвання шлюбу, діти проживають разом з нею у придбаній за час шлюбу квартирі в АДРЕСА_1 і знаходяться на її утриманні. Сам ОСОБА_4 не проживає у згаданій квартирі з вересня 2009 року, а 16 січня 2010 року він уклав шлюб з ОСОБА_7

06 лютого 2009 року, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 в її користь аліментів, в розмірі 1/3 частини заробітку, який не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З лютого 2009 року по квітень 2013 року, ОСОБА_4 сплатив лише 7705 гривень, а його заборгованість по сплаті аліментів нараховує 15025 гривень 02 копійки.

У зв»язку з ухиленням ОСОБА_4 від сплати аліментів на утримання дітей, у 2010 році, їй була призначена державна тимчасова допомога.

Син начається у Львівському державному університеті фізичної культури, навчання сина потребує значних додаткових витрат, зокрема коштів на проїзд, проживання в гуртожитку, придбання навчальної літератури. Лише за проживання в гуртожитку, за час навчання сина було сплачено 6150 гривень.

Дочка ще навчається у школі, має проблеми із здоров»ям і її лікування теж потребує значних додаткових матеріальних витрат.

ОСОБА_4 не працює, аліменти сплачує нерегулярно, часами взагалі не платить і аліментів недостатньо, як для навчання сина так і для лікування дочки.

Вона не погоджується з позовними вимогами позивача ОСОБА_4 і просить відмовити в задоволенні його позовних вимог, в частині рівності часток між ними. Просить відступити від рівності часток колишнього подружжя при розподілі майна між нею та відповідачем, так як на її утриманні знаходяться діти, а аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 недостатньо для забезпечення їхнього нормального проживання та розвитку.

Просить визнати за нею право власності на 2/3 частки квартир АДРЕСА_1, вартістю 59575 гривень 33 копійки, в рахунок розподілу спільного майна подружжя, а також виділити їй в натурі пральну машину «Канді», набір меблів для спальні, м»яку частину, мікрохвильову піч, музичний центр, набір меблів для кухні, набір меблів для дитячої кімнати, набір меблів для коридору, газову плитку, а всього майна на загальну суму 70675 гривень 33 копійки.

За ОСОБА_4 просить визнати право власності на 1/3 частку квартиру АДРЕСА_1, вартістю 29787 гривень 66 копійок, в рахунок розподілу спільного майна подружжя, а також виділити ОСОБА_4слідуюче майно: автомобіль марки «Пежо», телевізор марки Самсунг», холодильник марки «Атлант», DVD програвач, фотоапарат, марки «Саnon».

Педставник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позивача ОСОБА_4, дав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просить позов задовольнити в повному об»ємі додатково пояснивши при цьому, що відповідно до вимог закону, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому слід розділити майно колишнього подружжя порівну. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 просить відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просять відмовити в задоволенні вимог позивача ОСОБА_4, в частині рівності часток між колишнім подружжям і просять відступити від рівності часток при розподілі майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, так як на утриманні ОСОБА_2 знаходяться діти, а аліментів, що стягуються з ОСОБА_8, недостатньо для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідка в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 слід задовольнити частково, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрували шлюб 28 лютого 1992 року, про що у відділі ЗАГСу Яворівського району Львівської області було зроблено відповідний актовий запис.

Від спільного подружнього життя сторони мають двоє дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 лютого 2011 року підтверджує право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру в АДРЕСА_2, відповідно до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2004 року.

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час спільного проживання, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності цих осіб.

Згідно ст.63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Також в судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2008 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, розірвано.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що як мати ОСОБА_2, вона, по мірі можливості, матеріально допомагала і допомагає сім»ї дочки, яка після розлучення, залишилася з двома дітьми. Батько дітей - ОСОБА_4, після того, як залишити сім»ю, забрав все те, що вважав за необхідне, в тому числі і з майна, нажитого спільно колишнім подружжям.

Стаття 68 Сімейного Кодексу України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте на час шлюбу.

Згідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа за №2-975, виданого 26 червня 2008 року Яворівським районним судом Львівської області, ОСОБА_4 зобов»язаний сплачувати в користь ОСОБА_2 алімента на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.70 Сімейного Кодексу України, при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї.

Судом встановлено, що діти сторін: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та проживають в АДРЕСА_2,

Як вбачається з розрахунку державного виконавця боргу щодо сплати аліментів боржника ОСОБА_4, борг станом на 07 грудня 2015 року нараховує 18720 гривень 22 копійки.

Довідка з Львівського державного університету фізичної культури від 21 березня 2013 року за №251 підтверджкє факт навчання ОСОБА_5 у названому навчальному закладі і. що за час проживання в гуртожитку з вересня 2009 року по червень 2013 року, ним оплачено 6150 гривень.

Копії медичнихі документів на ОСОБА_6 підтверджують незадовільний стан її здоров»я та неодноразове її перебування на лікуванні у медичних закладах.

Відповідно до ч.3 ст.70 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ст.71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, сторони не є більше подружжям і проживають окремо, а тому виникла потреба в розподілі їхнього спільного майна, в тому числі і квартири. Квартира є неподільною річчю, побудована за типовим проектом з розрахунку на одну сім»ю і, враховуючи той факт, що спільне подальше проживання сторін в одному житлі є неможливим, що ОСОБА_2, з двома дітьми фактично користується згаданою квартирою, а ОСОБА_4 вже одружився вдруге, має інше постійне місце проживання і проживає окремо, тому за позивачем ОСОБА_4 слід визнати право власності на 1/3 частку спірної квартири АДРЕСА_1, відступивши від засади рівності часток подружжя.

В порядку розподілу спільного майна подружжя також виділити ОСОБА_4 в натурі в користування таке майно:

автомобіль марки «Пежо», вартістю 15000 гривень,

телевізор марки Самсунг», вартістю 1400 гривень,

холодильник марки «Атлант», вартістю 1000 гривень,

DVD програвач, вартістю 200 гривень,

фотоапарат, марки «Саnon», вартістю 1300 гривень,

на загальну суму 48687 гривень 66 копійок.

За ОСОБА_2 слід визнати право власності на 2/3 частки квартир АДРЕСА_1, вартістю 59575 гривень 33 копійки, в рахунок розподілу спільного майна подружжя.

Також в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 в натурі в користування слідуюче майно:

пральну машину «Канді», вартістю 1500 гривень,

набір меблів для спальні, вартістю 1800 гривень,

м»яку частину, вартістю 1500 гривень,

мікрохвильову піч, вартістю 400 гривень,

музичний центр, вартістю 600 гривень,

набір меблів для кухні, вартістю 1700 гривень,

набір меблів для дитячої кімнати, вартістю 1400 гривень,

набір меблів для коридору, вартістю 1200 гривень,

газову плитку, вартістю 1000 гривень,

на загальну суму 70675 гривень 33 копійки.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.60, 63, 68-71 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Здійснити розподіл спільного майна між ОСОБА_4 до ОСОБА_2, відступивши від засади рівності часток подружжя, наступним чином.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку квартиру АДРЕСА_1, вартістю 29787 гривень 66 копійок, в рахунок розподілу спільного майна подружжя.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_4 в натурі в користування слідуюче майно:

автомобіль марки «Пежо», вартістю 15000 гривень,

телевізор марки Самсунг», вартістю 1400 гривень,

холодильник марки «Атлант», вартістю 1000 гривень,

DVD програвач, вартістю 200 гривень,

фотоапарат, марки «Саnon», вартістю 1300 гривень,

на загальну суму 48687 гривень 66 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, відмовити.

Зустрічний Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки квартир АДРЕСА_1, вартістю 59575 гривень 33 копійки, в рахунок розподілу спільного майна подружжя.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 в натурі в користування слідуюче майно:

пральну машину «Канді», вартістю 1500 гривень,

набір меблів для спальні, вартістю 1800 гривень,

м»яку частину, вартістю 1500 гривень,

мікрохвильову піч, вартістю 400 гривень,

музичний центр, вартістю 600 гривень,

набір меблів для кухні, вартістю 1700 гривень,

набір меблів для дитячої кімнати, вартістю 1400 гривень,

набір меблів для коридору, вартістю 1200 гривень,

газову плитку, вартістю 1000 гривень,

на загальну суму 70675 гривень 33 копійки.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.