Справа № 452/1177/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" грудня 2015 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.
при секретарі Задорожній В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п. 6.1. кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань перед позивачем, не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє банку матеріальну шкоду і погіршує матеріальний стан кредитора, позивач просить стягнути із відповідача достроково заборгованість за кредитним договором в сумі 6 080 доларів США 46 центів (що в перерахунку становить 140 644 гривень 56 коп.), а також витрати по оплаті судового збору.
Позивач, представник Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» у судове засідання не зявився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, підтверджує про підтримання ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» позовних вимог в повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Тут слід враховувати ту обставину, що попередньо подані відповідачем заяви про відкладення розгляду справи
в сукупності з тривалістю розгляду даної справи, на думку суду, спрямовані на затягування судового процесу, а не з метою врегулювання спору в добровільному порядку, тому повідомлені відповідачем причини неявки визнаються судом неповажними.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідач був ознайомлений із графіком погашення кредиту та інших платежів і сукупною вартістю кредиту, а також з переліком комісії (тарифів) та інших фінансових зобовязань позичальника, про що засвідчує підпис у додатках № 2, 3 до вказаного кредитного договору. ( а.с. 15, 18-20).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач належно виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Однак ОСОБА_2 не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 06.02.2015 року заборгованість по кредиту становить 4 261,63 долари США (98 573,97 гривень), в тому числі прострочена за кредитним договором 1 001,71 доларів США (23 170,13 гривень). Також відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 06.02.2015 року заборгованість по сплаті відсотків становить 351,52 доларів США (8 130,86 гривень).
Згідно п. 16.3 кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, станом на 06.02.2015 року пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 1 467,31 долари США (33 939,73 гривень).
Із п. 9.1. кредитного договору випливає, що відповідач зобовязався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушенні зобовязань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 вказаної статті зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 порушує умови договору, не виконуючи взяті на себе зобовязання.
Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач суду не представив.
За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором.
У відповідності з 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі (а.с. 4).
Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 611, 612, 615, 624, 1048, 1050 ЦК України, суд
-заборгованість за кредитом 4 261,63 долари США (98 573,97 гривень);
-заборгованість по сплаті відсотків 351,52 доларів США (8 130,86 гривень);
-пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків 1 467,31 доларів США (33 939,73 гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Львівської обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 406 (одна тисяча чотириста шість) гривень 45 коп.
На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя