Провадження № 2/521/4745/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.

при секретарі Малиш О.Л.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 06.12.2003 року першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис №683. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час сумісного життя з відповідачем у них почали виникати конфлікти на підставі взаємного непорозуміння, внаслідок чого їх подальше збереження шлюбу не відповідало її інтересам. У звязку з цим позивач фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем ОСОБА_1, вони припинили вести спільне господарство та відносини між ними лише погіршилися. Спору про розподіл майна, яке їх спільною власністю немає.

Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, зареєстрований 06.12.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси де зроблено відповідний актовий запис №683.

Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу розглянути у її відсутність та зазначила, що позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву № 54023 від 23.12.2015 р. з якої вбачається, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Просив розглядати справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне.

Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 06.12.2003 Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис №683.

В шлюбі у сторін родилась спільна донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 390632.

Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на життя, сімю та бачення світу, що остаточно призвело до відчуження і втрати почуття любові та поваги один до одного.

На примирення позивач не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11,88,209,212,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06.12.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис № 683 - розірвати.

За вибором позивача залишити їй прізвище «Вершиніна».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Леонов