Справа № 202/8916/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом та просить розірвати шлюб, в якому він перебуває з відповідачкою.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року. Від шлюбу вони спільних дітей не мають.

Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою вважає неможливим. Тому збереження шлюбу є недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення вважає недоцільним, вони за взаємною згодою вирішили розірвати шлюб.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі.

Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідачки вона також просить суд про розірвання шлюбу і не заперечує про вирішення справи без її участі, а також просить відновити її дошлюбне прізвище «Мезінова».

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 травня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що було складено відповідний актовий запис за № 242.

Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, від шлюбу дітей не мають, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим примирення поміж ними неможливе.

Спору про поділ майна сторони не мають.

Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідачка заявила вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища «Мезінова».

Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, зважаючи на викладене, вимога відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,зареєстрований 24 травня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 242, розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дошлюбне прізвище «Мезінова».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук