Справа № 306/848/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої на підставі договору діє адвокат - ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 29 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція, відділу Державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції в Закарпатській області, де третіми особами без самостійних вимог є: Товариство з обмеженою відповідальністю Ключове рішення і Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк про визнання недійсним прилюдних торгів та скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, -

в с т а н о в и л а :

Так, 22.03.2013 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вищенаведеним позовом, який мотивували тим, що 31.05.2012 року було проведено прилюдні торги з реалізації житлового будинку з надвірними спорудами в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором. Проте, такі проведено в порушення вимог ч. 5 ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження, та пунктів 3.11., 6.3. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна /затвердженого Наказ|Положення, Мінюст, від 27.10.1999, № 68/5/, (далі Тимчасове положення). Виходячи з наведеного й просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Свалявського районного суду від 29 вересня 2015 року, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні недійсними прилюдних торгів та скасуванні протоколу про проведення прилюдних торгів.

ОСОБА_1 в інтересах якої на підставі договору діє адвокат - ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке, і ухвалити нове рішення суду про задоволення позовних вимог. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права й ухвалено в порушення норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та її представник в особі адвоката - ОСОБА_2 підтримали, вимоги скарги, яку просили задоволити, виходячи з наведених мотивів.

Представник відділу ДВС Свалявського РУЮ в Закарпатській області, який діє на підставі довіреності в особі ОСОБА_3, просив відхилити вимоги скарги, так-як рішення суду є законним.

Представник - ПАТ КБ Приват Банк в особі ОСОБА_4 заперечила вимоги скарги і просила таку відхилити у звязку з тим, що при реалізації майна були дотримані всі вимоги чинного законодавства.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 - 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає. Та через це підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відхилення позовної вимоги.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. А звідси, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі, і щодо яких у сторін виникає спір.

Відхиляючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка на день закінчення шестимісячного строку дії висновку про вартість майна не скористалась своїм правом на оскарження такого висновку або дій державного виконавця. Після проведення торгів державний виконавець вчинив дії в порядку вимог статей 47 і 48 ЗУ Про іпотеку, але позивачка і тоді протягом трьох місяців не вжила заходів на оскарження торгів. За цих обставин, слід відмовити у задоволенні позову.

Але погодитись з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими законом.

А на підставі вимог ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60, ч. 2 ст. 59 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Та ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, пятою, шостою ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у звязку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ Про виконавче провадження, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 2427, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, і статтями 55, 85).

Частиною 3 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За ч. 1 ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до ЗУ Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 вказаного Закону, звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців із дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Частиною 5 ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження, пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом 3 підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк із дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця із дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним субєктом оціночної діяльності.

Тобто, на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості обєкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обовязковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме ч. 5 ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження, пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у звязку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень ч. 5 ст. 58 ЗУ Про виконавче провадження.

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

На підтвердження зазначених вимог норм матеріального права, колегія суддів посилається на наступні обставини.

Як убачається зі змісту виконавчого листа № 2-196/09 від 17.03.2009 року з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ ПриватБанк стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 296545,45 гривень, Т.1, а.с. 5.

Та 05.10.2009 року, державним виконавцем відділу ДВС Свалявського РУЮ в Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 15095168 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ ПриватБанк - 296545,45 гривень за кредитним договором, (а.с. 8 Виконавчого провадження). А 04.03.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Свалявського РУЮ при здійсненні примусового виконання виконавчого листа № 2-196/09 від 17.03.2009 року складено акт опису й арешту житлового будинку № 733 із надвірними прибудовами, що в с. Березники, Свалявського району, загальною площею 403,6 кв.м. (а.с. 37-38 Виконавчого провадження).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ від 14.10.2011 року призначено експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким є ОСОБА_5, (а.с. 80 Виконавчого провадження).

ПП ОСОБА_5 надіслав відділу ДВС Свалявського РУЮ лист від 21.10.2011 року за № 16 з якого убачається, що 30.11.2009 року була проведена оцінка житлового будинку з надвірними спорудами, яка становила 634969 гривень без ПДВ. Технічний стан зазначеного майна суттєво не змінився на час проведення нової оцінки. Таким чином, початкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами на дату оцінки 20.11.2011 року, становить 371794 гривні без ПДВ. Вартість земельної ділянки не визначена. До листа додано Висновок про вартість майна, станом на 20.10.2011 року (проте, такий відсутній у матеріалах), (а.с. 81 Виконавчого провадження).

Начальником відділу ДВС Свалявського РУЮ 03.03.2012 року за № 4017 надано Заявку на реалізацію арештованого майна в якій зазначено початкову вартість майна (371794,00 грн. без ПДВ), що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші необхідні відомості, (а.с. 92 Виконавчого провадження). А 14.03.2012 року між відділу ДВС Свалявського РУЮ та Приватним підприємством Спеціалізоване підприємство Юстиція укладено Договір № 6/060/12і про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів із реалізації арештованого майна, (а.с. 95 Виконавчого провадження).

Листом від 16.03.2012 року № 838/06 ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція повідомляло сторін виконавчого провадження, що на 02.04.2012 року о 12:00 год. призначено торги по реалізації арештованого нерухомого майна, (а.с. 96 Виконавчого провадження). Проте, такі торги не відбулись, лист від 02.04.2012 року № 1080/06 ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція, (а.с. 106 Виконавчого провадження).

Актом державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ від 09.04.2012 року здійснено уцінку на 20% майна переданого на торги, та така сума вже становить 297435,20 гривень, (а.с. 108 Виконавчого провадження).

Листом від 13.04.2012 року № 1301/06 ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція повідомляло сторін виконавчого провадження, що на 28.04.2012 року о 12:00 год. призначено повторні прилюдні торги зі знижкою 20% по реалізації арештованого нерухомого майна, (а.с. 109 Виконавчого провадження). Проте, такі торги не відбулись, лист від 28.04.2012 року № 1562/06 ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція, (а.с. 113 Виконавчого провадження).

Та листом від 11.05.2012 року № 1702/06 ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція повідомляло сторін виконавчого провадження, що на 31.05.2012 року о 11:00 год. призначено повторні прилюдні торги зі знижкою 10% по реалізації арештованого нерухомого майна, (а.с. 114 Виконавчого провадження).

Проте, матеріали Виконавчого провадження не містять Акту державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ (ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження) про здійснення уцінки на 10% майна переданого на торги, та, що нова сума майна вже становить 267691,68 гривень.

За результатами повторних прилюдних торгів зі знижкою 10%, що проводились 31.05.2012 року о 11:00 год., переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю Ключове рішення. Зазначене стверджується Протоколом № 1-6/060/12і від 31 травня 2012 року про проведення прилюдних торгів і визначення переможця за ціною в сумі 267691,68 гривень, (а.с. 119 Виконавчого провадження).

Таким чином, станом на 31.05.2012 року дату здійснення повторних прилюдних торгів,

Висновок про вартість майна від 21.10.2011 року втратив свою чинність, так-як із дня його підписання субєктом оціночної діяльності пройшло 7 місяців і 10 днів.

Не можна визнати і належним повідомленням позивачки про проведення 31.05.2012 року о 11:00 год. повторних прилюдних торгів зі знижкою 10%, так-як така не повідомлялась про здійснення уцінки майна на 10%, та за відсутності самого акту державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ про здійснення уцінки майна на 10% переданого на торги до суми, що вже становить 267691,68 гривень.

Крім цього, матеріали Виконавчого провадження не містять даних про те, що Акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 27.06.2012 року не надсилався позивачці, як це передбачено п. 6.3. Тимчасового положення, (а.с. 127 Виконавчого провадження).

Слід зазначити, що як реалізація арештованого майна на прилюдних торгах, так і саме проведення як первинних, так і повторних торгів ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція (а.с. 106, 113 Виконавчого провадження), було здійснено відповідно до вимог ЗУ Про іпотеку, у супереч тому, що з позивачки стягнуто заборгованість за кредитним договором, а не звернуто стягнення на предмет іпотеки. Та й оформлення державним виконавцем результатів торгів, здійснено Актом про реалізацію предмета іпотеки, що суперечить змісту правовідносин, які виникли між стягувачем та боржником.

При здійсненні аналізу норм ЗУ Про виконавче провадження і Тимчасового положення, якими визначено загальний порядок реалізації нерухомого майна із прилюдних торгів, та норм ЗУ Про іпотеку, зокрема, статей 33, 41 - 49, якими визначено спеціальний порядок реалізації із прилюдних торгів предмета іпотеки, з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про таке.

Якщо прилюдні торги із продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки немає, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів норми ЗУ Про іпотеку до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна із прилюдних торгів - норми ЗУ Про виконавче провадження і Тимчасового положення.

Оскільки на примусовому виконанні перебуває, рішення суду по стягненню з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 296545,45 гривень, а тому, примусове виконання рішення суду повинно здійснюватись за загальними нормами, якими є ЗУ Про виконавче провадження і Тимчасового положення.

Наведені порушення вплинули на результати проведення торгів, так-як вартість житлового будинку із прибудовами, загальною площею 403,6 кв.м. є значно меншою за реальну ринкову ціну ніж та за якою було продано такий. Отримані від продажу житлового будинку кошти, покрили фактично тільки 2/3 частини боргу, а інша 1/3 частина боргу є непогашеною і це при тому, що позивачка залишилась, і без житла і з не погашеною у повній мірі заборгованістю, що не є співмірним з огляду на дотримання прав боржника, та із врахуванням інтересів стягувача, і це безпосередньо впливає на її права при здійсненні примусових виконавчих дій із погашення кредитної заборгованості.

Посилання суду на те, що позивачка у свій час не оскаржила своєчасно як акт оцінки майна, так і проведення прилюдних торгів, саме по собі не може свідчити про той факт, що реалізація арештованого майна була здійснена у відповідності до вимог загального законодавства, та що при цьому не були порушені права позивачки на реалізацію майна у відповідності до ринкової ціни.

Наведених обставин справи та зазначених норм права, суд першої інстанції не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи, так-як має місце порушення прав і законних інтересів позивача при здійсненні прилюдних торгів.

Ураховуючи викладене у взаємозвязку з наведеними нормами права, колегія суддів зазначає, що ухвалене судом першої інстанції судове рішення не можна визнати законним. А звідси на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення суду про задоволення позовних вимог. Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої на підставі договору діє адвокат - ОСОБА_2, задоволити.

Рішення Свалявського районного суду від 29 вересня 2015 року, скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати прилюдні торги, які проведені 31 травня 2012 року Приватним підприємством Спеціалізоване підприємство Юстиція із реалізації арештованого нерухомого майна, яким є житловий будинок № 733 із надвірними прибудовами, що в с. Березники, Свалявського району, Закарпатської області, яке на праві власності належить ОСОБА_1, та протокол Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція від 31 травня 2012 року за № 1-6/060/12, яким підтверджено проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна, недійсними.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ____________________

____________________