Справа № 522/8137/15
Провадження № 2/522/6074/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» до ОСОБА_1 за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Фактор», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1, за участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Фактор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Спецавтотехніка Центр» за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року в загальному розмірі 17 772 716,23 грн., шляхом набуття позивачем права власності на вищезазначений предмет іпотеки, за вартістю, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 7 квітня 2015 року ТОВ «ФК «Профкредит» набуло право вимоги за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 (зі змінами та доповненнями до нього), укладеним 13 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр», в загальному розмірі 17 772 716,23 грн., а також за Іпотечним договором, що посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 квітня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 422, укладеним між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

За Іпотечним договором ОСОБА_1, в забезпечення виконання ТОВ «Спецавтотехніка Центр» умов Договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, передав в іпотеку нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 170,3 кв.м, житловою площею 100,1 кв.м, яка належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Внаслідок невиконання ТОВ «Спецавтотехніка центр» умов Кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами утворилась заборгованість в загальному розмірі 17 772 716,23 грн., в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник та адвокат відповідача заперечували проти задоволення позову в повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивач не набув право вимоги за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» та Іпотечним договором, що посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 квітня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 422, укладеним між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх заперечень представник та адвокат відповідача посилались на те, що ТОВ «Спецавтотехніка центр» перебуває в стані припинення. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18 жовтня 2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, зокрема загальна сума вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ТОВ «Спецавтотехніка центр» у розмірі 17 790 558,44 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 14 921 083,51 грн., та з суми неустойки-пені, штрафу в розмірі 1 151 184,93 грн., в звязку з чим вони вважають, що АТ «УкрСиббанк» володів правом вимоги до боржника тільки в розмірі 14 921 083,51 грн. та не міг відступити такого права в більшому розмірі.

Також, представник та адвокат відповідача посилались на те, що Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості предмета іпотеки не є доказом по справі, оскільки такий звіт виконаний з порушенням діючого законодавства.

Крім того, в ході розгляду справи представником відповідача ОСОБА_3 було заявлене клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року, по цивільній справі № 522/4185/13-ц за позовом ТОВ «ФК «Профкредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» позов задоволений та справа вирішена по суті.

Однак, судом було встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення по справі № 522/4185/13-ц, яка в була задоволена та рішення по справі скасовано.

Ухвалою суду по справі в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Після чого представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 в подальшому заявлено клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «ФК «Профкредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття позивачем права власності з підстав наявності спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Ухвалою суду по справі в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду відмовлено.

Із таких дій представника відповідача вбачається небажання розглядати справу по суті та затягування справи шляхом зловживання процесуальними правами.

Представник ТОВ «Оптимум Фактор» у судове засідання не з'явився, від директора надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Спецавтотехніка центр» про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в суд не зявився, про причину неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка центр» (далі Позичальник) був укладений Кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 (зі змінами та доповненнями до нього) (далі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобовязався надавати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у валютах, вказаних у цьому Договорі, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 18 000 000,00 грн. у порядку і на умовах, зазначених у даному Договорі.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди № 13 до Кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, що була укладена сторонами 31 жовтня 2011 року, сторони домовились що з 31 жовтня 2011 року зменшено ліміт, встановлений згідно умов Договору, і встановити його в розмірі 13 795 522,36 грн.

Згідно п. 2.2. Додаткової угоди № 13 до Кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, що була укладена сторонами 31 жовтня 2011 року, сторони домовились що Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 26 жовтня 2012 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 13 до Кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, що була укладена сторонами 31 жовтня 2011 року, сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладанні, а саме № 0, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме № 0 та № 0 (далі - Реєстраційний номер Договору). При цьому при здійсненні погашення заборгованості за кредитом сторонами використовується Реєстраційний номер Договору.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди № 13 до Кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, що була укладена сторонами 31 жовтня 2011 року, п. 2.1. Кредитного договору викладено у наступній редакції: «У забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором Банком приймається: - іпотека житлового приміщення (4-х кімнатної квартири) загальною площею 170,3 кв.м, що належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та розташоване за адресою: АДРЕСА_3, ринковою вартістю 3 216 514,00 грн.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 19 квітня 2010 року між ОСОБА_1 (далі - Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - Іпотекодержатель) був укладений Іпотечний договір (зі змінами та доповненнями до нього), відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 170,3 кв.м, житловою площею 100,1 кв.м, яка належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з наданої представником позивача виписки за Договором та детальної довідки станом на 24 вересня 2014 року, Позичальник неналежним чином виконує умови Договору в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 17 772 716,23 грн., з яких 13 495 522,33 грн. - борг за кредитом та 4 277 193,90 грн. - борг за відсотками.

24 вересня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Оптимум фактор» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 62/FАА (по Кредитному договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року), відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк», в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, за плату, передбачену даним Договором, в повному обсязі відступило, а ТОВ «Оптимум Фактор» набуло в повному обсязі право грошових вимог ПАТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Спецавтотехніка центр».

25 вересня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Оптимум Фактор» був укладений Договір відступлення прав по Іпотечному договору, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 19 квітня 2010 року та зареєстрованому в реєстрі за № 422, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передало та відступило, а ТОВ «Оптимум Фактор» набуло права належні ПАТ «УкрСиббанк» згідно Іпотечного договору від 19 квітня 2010 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк», який є Іпотекодержателем, та ОСОБА_1, який є Іпотекодавцем, за яким забезпечується виконання в повному обсязі усіх грошових зобов'язань Боржника за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року. За цим Договором ТОВ «Оптимум Фактор» одержало право замість ПАТ «УкрСиббанк» в разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань, визначених Кредитним договором, одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки, переважно перед іншими кредиторами Боржника у порядку, визначено Договором іпотеки та чинним законодавством України.

7 квітня 2015 року між ТОВ «Оптимум Фактор» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» укладено Договір про відступлення права вимоги № 07-04/15.34 по кредитному Договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, відповідно до якого ТОВ «Оптимум Фактор» в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, за плату, передбачену даним Договором, в повному обсязі відступило, а ТОВ «ФК «Профкредит» набуло в повному обсязі право грошової вимоги Кредитора за Кредитним договором про надання мультівалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Спецавтотехніка центр», , що перейшли до ТОВ «Оптимум Фактор» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 62/FAA від 24 вересня 2014 року (по Кредитному договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 13 червня 2008 року).

Передбачене вищезазначеним Договором відступлення права вимоги зобов'язання Боржника від Первісного кредитора до Нового кредитора визначено в загальному розмірі 17 772 716,23 грн. (сімнадцять мільйонів сімсот сімдесят дві тисячі сімсот шістнадцять гривень 23 коп.), яка підлягає сплаті Боржником на користь Нового кредитора.

За договором від 7 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_4 та зареєстрованого за № 567, про відступлення прав за іпотечним договором, що посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 квітня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 422 Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Фактор» відступило всі права Іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит».

За вимогами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, по вказаних кредитному та іпотечним договорам в повному обсязі замінено кредитора з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптимум Фактор» та в подальшому на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що ТОВ «Спецавтотехніка центр» не виконує умови Кредитного договору, в звязку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 17 772 716,23 грн. (сімнадцять мільйонів сімсот сімдесят дві тисячі сімсот шістнадцять гривень 23 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За вимогами частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п.п. 4.2.1., 4.2.4., Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду та з передбачених законодавством України підстав.

Згідно з п. 4.1. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Ринкова вартість предмету іпотеки складає 4 429 160,00 грн. - відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості чотирьохкімнатної квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_4, виготовлений ТОВ «ОК ГУДВІЛЛ» (сертифікат субєкта оціночної діяльності № 15674/13 від 3 грудня 2013 року).

За вимогами п. 4.3. Договору іпотеки право визначення підстав та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Враховуючи викладене, умови п.п.4.1 та 4.3 Іпотечного договору, які дозволяють Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за Договором, що забезпечено іпотекою, а також надають Іпотекодержателю право самостійно визначати підставу та спосіб звернення стягнення на належне Іпотекодержателю майно, беручи до уваги те, що на теперішній час у зв'язку з укладанням Договорів уступки права вимоги за Кредитним договором відносно TOB «Спецавтотехніка центр» та за Іпотечним договором відносно ОСОБА_1 кредитором виступає TOB «ФК «Профкредит», суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за вартістю 4 429 160,00 грн., визначеною кваліфікованим суб'єктом оціночної діяльності, в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором у загальному розмірі 17 772716,23 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заперечень представника та адвоката відповідача в частині необґрунтованості визначення суми заборгованості, яка буда відступлена саме в розмірі 17 772716,23 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 13 495 522,33 грн., та заборгованості за відсотками в розмірі 4 277 193,90 грн. суд не приймає їх до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так , відповідно до детальної довідки станом на 24 вересня 2014 року, тобто на момент переходу права вимоги за кредитним договором, загальний залишок заборгованості складає 13 495 522,33 грн., та заборгованість по процентам 4 277 193,60 грн., що повністю співпадає з Випискою за кредитним договором у період з 13 червня 2008 року по 24 вересня 2014 року та знайшло свого відображення як в Договорі про відступлення права вимоги від 24 вересня 2014 року, так і в наступному Договорі про відступлення права вимоги від 7 квітня 2015 року.

Крім того, згідно з п. 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за номером 15 «Про судову практику в справах про банкрутство» статтею 512 ЦК встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК.

Відносно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості предмета іпотеки, виготовлений ТОВ «ОК ГУДВІЛЛ» суд вважає, що такий доказ є єдиним доказом по справі, який визначає дійсну ринкову вартість предмета іпотеки, інших доказів визначення ринкової вартості предмету іпотеки представником та адвокатом відповідача не надано, інших відповідних заходів щодо визначення такої вартості предмету іпотеки також представником та адвокатом відповідача не вжито, що дає суду можливість зробити висновок про погодження зі Звітом наявному в матеріалах справи, за яким ринкова вартість предмету іпотеки складає 4 429 160,00 грн.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.ст. 57 59 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 19.04.2010 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за реєстровим №422, разом із наступними змінами, укладеним між Публічним акціонерними товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, а саме: на житлове приміщення (4-х кімнатної квартири) загальною площею 170,3 кв.м., що належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та розташоване за адресою: АДРЕСА_5, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 13.06.2008 року в загальному розмірі 17772716,23 гривні, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 13495522,33 гривні та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 4277193,90 гривень, шляхом набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» (код 39314503, м. Київ, вул. Мечникова, 14/1) права власності на даний предмет іпотеки за вартістю, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» (код 39314503, м. Київ, вул. Мечникова, 14/1) права власності на житлове приміщення (4-х кімнатної квартири) загальною площею 170,3 кв.м., житловою 100,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» (код 39314503, м. Київ, вул. Мечникова, 14/1) 3654,00 гривні судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

14.07.2015