Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вони із відповідачем перебували у шлюбі із 23 грудня 1995 року по 11 лютого 2013 року, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та навчається на другому курсі Київського торгівельно-економічного університету на платній основі. Після досягнення сином повноліття відповідач відмовився сплачувати аліменти.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила стягнути із ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, у розмірі ј частини заробітної плати щомісячно до досягнення ним 23 років та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років за умови, що ОСОБА_5 буде продовжувати навчання. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, у розмірі 1 461, 60 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі із 23 грудня 1995 року по 11 лютого 2013 року, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та навчається на другому курсі Київського торгівельно-економічного університету на платній основі.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей ОСОБА_3 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що останній є дієздатним, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в т. ч. і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Ці положення закону при вирішенні позову ОСОБА_3 не враховані, аліменти стягнуто на користь матері повнолітнього, ОСОБА_5 брав участь у розгляді справи як третя особа, а не позивач.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції про задоволення позову з підстав, що відповідач ОСОБА_4 не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, чим фактично ухиляється від надання допомоги сину, оскільки не має на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб, та виходячи із рівності обов'язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, апеляційний суд не встановив, чи може ОСОБА_4 надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, правової оцінки доходам відповідача не дав.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі ст. 338 ЦПК України із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко