Категорія 50 Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Іващука В.А., Колоса С.С.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивований тим, що вона є матірю, а батьком відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, а тому ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30 % від усіх доходів відповідача, починаючи з дня предявлення позову. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що з серпня 2013 р., вона з сином проживає окремо від відповідача. За час окремого проживання відповідач не надав матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини з серпня 2013 р. по даний час в розмірі 30 % від усіх доходів відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду, оскільки висновки суду не відповідають обставинам по справі, та про постановлення нового рішення, яким стягнути на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, за останні два роки, починаючи з серпня 2013 року до дня подачі позовної заяви, стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 133291, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 18.05.2009 р., батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Дитина проживає разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 з серпня 2013 р. по теперішній час., що підтверджується довідкою «ЖЕК № 15» № 16 від 08.06.2015 р.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не надано суду доказів, підтверджуючих обставини на які вона посилається, зокрема щодо вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не можливості їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає що вимога про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини з серпня 2013 р. задоволенню не підлягає.

Крім того, відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, суд враховує наявні в матеріалах справи квитанції, які спростовують твердження позивачки про те, що ОСОБА_3 ухилявся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Суд першої інстанції дійшов підставного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 30 % від усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно, а відтак суд вважає не можливим визначити розмір аліментів у відсотковому співвідношенні до заробітку (доходу ) відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки про заробітну плату № 43/536 від 31.07.2015 р. ОСОБА_3 працював в Головному територіальному управлінні юстиції у Вінницькій області на посаді головного спеціаліста і його заробіток з січня 2015 р. по липень 2015 включно складав 26280,08 гривень.

Згідно довідки про заробітну плату № 43/537 від 31.07.2015 р., ОСОБА_3 працював в Головному територіальному управлінні юстиції у Вінницькій області на посаді головного спеціаліста і його заробіток з червня 2013 р. по грудень 2014 р. включно складав 72607,35 гривень.

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, наданих ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_2 у першому кварталі 2015 року отримала 9100,84 грн. доходу (заробітна плата) та у другому кварталі 2015 року отримала 9576,65 грн. доходу (заробітна плата)

Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 310121, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 18.02.2015 р., ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, висновок суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття є не справедливим і недостатнім для виховання дитини такого віку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове позову, рішення суду підлягає зміні, а саме цифри 1/5 замінити на цифри 1/4.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

Керуючись ст. ст. 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року змінити.

В резолютивній частині Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року цифри «1/5» замінити на «1/4», в решті рішення суду залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти з дня його проголошення до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: