Справа № 2/489/3382/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3М,

представника третьої особи ДВС ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. Вказував на те, що в Ленінському ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання двох його неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Проте, на теперішній час відповідач не має змоги сплачувати аліменти на дітей у вказаному розмірі, оскільки він хворіє, не працює, на його утриманні знаходяться племінники, які є сиротами та перебувають під опікою непрацездатної матері відповідача. Крім того ОСОБА_1 зазначав, що протягом тривалого часу після стягнення з нього аліментів ( з 2012 по 2015 р.р.) він проживав разом з відповідачкою та їх дітьми, матеріально їх утримував.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/1416/3543/2012 від 12.12.2012 р., відповідно до якого позивача зобовязано сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_1 Нікіти, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову форму в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації; звільнити від сплати заборгованості в сумі 21 453 грн. 24 коп.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 вважала, що позов задоволенню не підлягає.

Представник ДВС покладався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

12.12.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2012 р. до досягнення ОСОБА_6 повноліття, після чого у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття.

По даній справі судом було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Ленінському ВДВС ММУЮ з 2015 року.

Згідно розрахунку заборгованості Ленінського відділу ДВС ММУЮ, станом на 01.09.2015 р., заборгованість позивача ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 21 453 грн. 24 коп.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що після стягнення з нього аліментів він продовжував проживати разом з відповідачкою та їх дітьми та матеріально їх утримував.

Крім того зазначав, що в 2015 р. його матеріальний стан суттєво погіршився, оскільки він не отримує доходу, утримує дитину від першого шлюбу, допомагає своїм батькам та племінникам - сиротам, стан його власного здоров?я погіршився, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному раніше рішенням суду.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6258/914 від 30.07.2014 р. ОСОБА_1 хворіє гострим панкреатитом.

З пояснень позивача вбачається, що в нього на утриманні знаходяться його племінники - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4

Разом з тим, відповідно до Рішення ради Опіки та піклування Бузької сільської ради №3 від 09.10.2002 р. опікуном ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 призначена ОСОБА_9, мати позивача. Отже, саме вона здійснює їх утримання. Позивач із своєю матірю не проживає. Крім того, на теперішній час ОСОБА_7 є повнолітньою.

Щодо посилань позивача на те, що він проживав спільно з відповідачкою та надавав кошти на утримання своїх неповнолітній дітей вже після стягнення аліментів, вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказував на те, що в нього на утриманні також перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу, на користь якої він сплачує аліменти. Однак дана обставина вже існувала на час стягнення з позивача аліментів на утримання Нікіти та Аріни, а тому не може бути підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивач не надав достатніх та належних доказів існування підстав для зменшення розміру аліментів та звільнення його від сплати заборгованості.

На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: