Справа № 438/1365/15-ц
Номер провадження 2/438/555/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т.

при секретарі - Слєпченко Н.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Львівської області, треті особи: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, гаражне товариство «Ріпник» про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на гараж № 51 площею 21,1 кв. м, розташований на вул. Міцкевича, 9 у місті Бориславі Львівської області (гаражне товариство «Ріпник»), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 24 лютого 2015 року у м. Бориславі Львівської області.

В обґрунтування позову позивач покликається у позовній заяві на те, що 24 лютого 2015 року у м. Бориславі Львівської області помер її чоловік ОСОБА_4. Заповіту ОСОБА_4 не залишив. Позивач є дружина спадкодавця, спадкоємець першої черги за законом і у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала державному нотаріусу ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 128/2015. Інший спадкоємець першої черги за законом є спільний із спадкодавцем син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить гараж № 51, розташований на ділянці індивідуальних гаражів у гаражному товаристві «Ріпник», що на вул. Міцкевича, 9 у місті Бориславі Львівської області. Дозвіл на будівництво вищезазначеного гаражу розміром 6 х 4 м надано ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської Ради депутат трудящих від 02.06.1977 року № 209 «Про дозвіл громадянам міста на будівництво гаражів» (пункт 15). Чоловіком виготовлено проект гаража для легкового автомобіля, погоджено його у встановленому порядку з головним архітектором м. Борислава.

Однак, правовстановлюючий документ на зазначену нежитлову будівлю ОСОБА_4 за життя не отримав. З цієї причини позивач не може оформити у ОСОБА_3 державній нотаріальні конторі свої спадкові права.

У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені спадкове майно листом від 07 жовтня 2015 року № 480/01-16 державний нотаріус ОСОБА_3 державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно чоловіка ОСОБА_4, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючі документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом і прийняла спадщину чоловіка, вчинила всі дії, необхідні для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак з незалежних від неї причин - у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, у видачі такого їй було нотаріусом відмовлено, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в позасудовому порядку позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого чоловіка.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснення дала аналогічні позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судовому засіданні не зявився, до суду поступило клопотання про розгляд справи за відсутності представника позовні вимоги визнають.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги пітримав.

Представник третьої особи ОСОБА_3 державної нотаріальної контори у судовому засіданні не зявилися, до суду поступило клопотання про розгляд справи за відсутності представника, з приводу задоволення заявлених вимог, покладаються на думку суду.

Представник третьої особи - гаражного товариства «Ріпник» у судовому засіданні не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що 24 лютого 2015 року у м. Бориславі Львівської області помер чоловік позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 383686 від 24 лютого 2015 року, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 89 від 24.02.2015 р.) Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

Позивачка є спадкоємець першої черги за законом і у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала державному нотаріусу ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 128/2015. Інший спадкоємець першої черги за законом є спільний із спадкодавцем син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить гараж № 51, розташований на ділянці індивідуальних гаражів у гаражному товаристві «Ріпник», що на вул. Міцкевича, 9 у місті Бориславі Львівської області. Дозвіл на будівництво вищезазначеного гаражу розміром 6 х 4 м надано ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської Ради депутат трудящих від 02.06.1977 року № 209 «Про дозвіл громадянам міста на будівництво гаражів» (пункт 15). Чоловіком виготовлено проект гаража для легкового автомобіля, погоджено його у встановленому порядку з головним архітектором м. Борислава.

Однак, правовстановлюючий документ на зазначену нежитлову будівлю ОСОБА_4 за життя не отримав. З цієї причини позивач не може оформити у ОСОБА_3 державній нотаріальні конторі свої спадкові права.

У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені спадкове майно листом від 07 жовтня 2015 року № 480/01-16 державний нотаріус ОСОБА_3 державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно чоловіка ОСОБА_4, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючі документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до вимог п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що: а) член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст.15 Закону України "Про власність");

Відповідно до вимог п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ за скаргами на нотаріальні дії, пов'язані з посвідченням угод щодо володіння, користування або розпорядження жилими будинками, будівлями і приміщеннями або відмовою в цьому, судам, зокрема, належить виходити з того, що: а) після повного внесення членом житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства внеску за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, викупу наймачем (придбання на інших підставах) жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду вони стають власниками зазначених приміщень чи будівель і відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" їм не може бути відмовлено в посвідченні укладеногона їх розсуд на це майно договору купівлі-продажу, міни, дарування, оренди або іншої угоди, що не суперечить закону, в тому числі в залежності від прийняття набувача до кооперативу, знаходження його на обліку для поліпшення житлових умов;

Відповідно до вимог п.п.б п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до вимог п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію", стаття 384 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК ), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Із врахуванням наведеного є підстави вважати, що, ставши членом Добровільного Товариства «Автолюбитель УССР» та сплативши внески, ОСОБА_4 набув права власності на спірний гараж.

З копії технічного паспорта на гараж, виданої КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», встановлено, що він знаходиться в гаражному товаристві «Ріпник»

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки пайовий внесок за гараж ОСОБА_4 виплачений у повному обсязі, проте право власності на гаражний бокс у встановленому законом порядку не оформлено, правовстановлюючі документи не отримано, то спірний гараж входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4

Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст.3, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж №51 площею 21,1 кв.м розташований на вул.Міцкевича,9 у м.Бориславі Львівської області (гаражне товариство «Ріпник») в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 24 лютого 2015 року у м.Бориславі Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш