Справа № 500/5144/15-ц
Провадження № 2/500/2552/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7, укладений 27 липня 1996 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_7 з іншого боку, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі за № 1347.

А також просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7, що належав померлій 15.09.2011 року ОСОБА_7, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що договір купівлі продажу будинку, який успадковується, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі 27 липня 1996 року за № 1347, а відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України, що діяв на момент посвідчення договору, «договір купівлі продажу житлового будинку повинен був нотаріально посвідчений, якщо однією з сторін є громадянин. Недотримання цих вимог несе за собою недійсність договору».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.07.1996 року, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі за № 1347.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 272629 від 16.09.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_7 померла 15.09.2011 року.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_7 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б7, на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.07.1996 року, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_7 з іншого боку, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі за №1347. Правові підстави для реєстрації вказаної угоди підтверджені технічною документацією ОСОБА_4 МБТІ, а саме технічним паспортом на зазначений будинок від липня 2015 року. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З оглядом на вищевказане, вважаючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд відповідно до вимог ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) визнає вищевказаний договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41054504 від 28.07.2015 року,згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7, відсутня.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 є її донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 423080 від 10.05.1988 року, виданого Київським відділом РАЦСу м. Одеси.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як було зясовано судом, позивач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7, що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_8 Віталіївни до ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7, укладений 27 липня 1996 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншого боку, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі за № 1347.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої 15.09.2011 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Перемоги, б. 7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9