Справа № 755/2352/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Антипової Л.О.

при секретарі Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров'ю в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров'ю в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що він у визначений строк подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров'ю в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 січня 2012 року о 18 год. 05 хв. на нульовому кілометрі автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, за участю автомобілів "Вольво" F 12 д.н.з. НОМЕР_1, що рухався із полупричепом д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та який належить ОСОБА_3 та легковика "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. НОМЕР_3 під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений його автомобіль та причинена шкода його здоров'ю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги довірителя підтримав, просив суд їх задовольнити. Вказав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль його довірителя ЗАЗ-DAEWO Т13110 д.н.з. НОМЕР_3, який відновленню не підлягає. Вартість матеріальної шкоди, заподіяної даному транспортному засобу складає 36 673,18 грн. А також була причинена шкода життю і здоров'ю його довірителю. Вартість невідшкодованої шкоди життю і здоров'ю складає 1974,77 грн. Позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування причиненої шкоди, але йому в цьому було відмовлено. Дану відмову він вважає неправомірною, то звернувся до суду за захистом порушеного свого права.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги просив залишити без задоволення, вказуючи, що стосовно відшкодування причиненої матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля позивач звертався до Моторно (транспортного) страхового бюро України але йому в цьому було відмовлено, оскільки впродовж одного року не було подано заяву про відшкодування заподіяної шкоди. Також позивач звертався про відшкодування причиненої шкоди ,завданої життю та здоров'ю. Моторно (транспортного) страхового бюро України прийняло рішення про відшкодування шкоди ОСОБА_1 в розмірі 6153,27 грн. А заявлена в позові сума в розмірі 1974,77 грн. не була відшкодована, оскільки в наданих квитанціях були зазначені загальні назви лікарських засобів.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2012 року о 18 год. 05 хв. на нульовому кілометрі автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів "Вольво" F 12 д.н.з. НОМЕР_1, що рухався із полупричепом д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та який належить ОСОБА_3 та легковика "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні пошкодження у вигляді відкритого перелому лівого колінного суглобу, закритого перелому лівого передпліччя, забій грудної клітини, перелом ребер зліва і каретою швидкої допомоги був доставлений у Козелецьку районну лікарню Чернігівської області, де йому було проведено кілька операцій, що підтверджується відповідною випискою з історії хвороби. В результаті дорожньої транспортної пригоди ОСОБА_1 була причинена матеріальна шкода, яка полягає у пошкоджені легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWO Т13110 д.н.з. НОМЕР_3 та витрат на лікування, які не були відшкодовані відповідачем.

Вартість пошкодженого автомобіля ЗАЗ-DAEWO Т13110 д.н.з. НОМЕР_3 згідно висновку авто товарознавчого експертизи № 46 від 01.11.2012 року, проведеної НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області, складає 36 673,18 грн., а невідшкодовані витрати на лікування складають на суму 1974 ,73 грн., що підтверджуються чеками на придбання ліків.

Згідно полісу № АВ/1240421 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.12.2011 року на автомобіль, яким керував ОСОБА_1, були застраховані треті особи.

Власником автомобіля "Вольво" F 12 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних проведено не було і цивільно-правова відповідальність третіх осіб застрахована не була.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

У відповідності до п.п. "а", п.41.1, ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду , якщо вона не доведе , що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз'яснення Постанови від 01.03.2013 № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" п.5. відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Так як власник автомобіля "Вольво" F 12 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 27 січня 2012 року не застрахував на вказаний автомобіль, який є джерелом підвищеної небезпеки, обов'язкову цивільно-правову відповідальність, то за шкоди, заподіяну майну, життю і здоров'ю позивача, повинно нести Моторно (транспортне) страхове бюро України.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не було своєчасно подану заяву про відшкодування причиненої шкоди, то таке твердження не знайшло свого підтвердження. Так, 31.01.2012 року позивачем подано у філію ПрАТ "СК "Гарантія" заяву-повідомлення про випадок з транспортним засобом, що підтверджуються копією даної заяви.

Згідно до ст. 33.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до п.23 роз'яснення Постанови від 01.03.2013 № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" на вимоги, що випливають із договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поширюється загальний строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), що обчислюється із дня закінчення дії договору.

Строки, передбачені статтею 33 Закону № 1961-IV для звернення до страховика, а у випадку, зазначеному в статті 41 цього Закону, - до МТСБУ, із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, не є строками здійснення потерпілим свого права на отримання страхового відшкодування. Тому у разі відмови страховика від прийняття документів на отримання страхового відшкодування з посиланням на пропущення цих строків потерпілий має право звернутися до суду з метою вирішення спору по суті.

Суд приймає до уваги, що після дорожньо-транспортної пригоди справа тривалий час розглядалась в порядку кримінального судочинства, що підтверджується рішеннями судових органів: вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 8 серпня 2013 року, ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2013 року, ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 9 грудня 2013 року, ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 4 березня 2014 року .

Відмова відповідача у відшкодування витрат на лікування позивача не ґрунтується на вимогах законодавства.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки транспортний засіб позивача не підлягає відновленню та відновлення є недоцільним, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. В даному випадку суд також вирішує питання про зобов'язання позивача повернення даного транспортного засобу відповідачу після отримання відшкодованої шкоди.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 386,48 грн. повинен бути стягнений в дохід держави з відповідача Моторно (транспортне) страхове бюро України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 979, 988, 1166, 1187, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 66, 88, 147, 209, 212, 215, 218, 255 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров'ю в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 за причинену шкоду, завдану життю і здоров'ю в розмірі 1974 ,77 гривень та за причинену матеріальну шкоду, заподіяної транспортному засобу "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. НОМЕР_3 на суму 36 673,18 гривень.

Зобов'язати ОСОБА_1 після отримання відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної транспортному засобу, повернути Моторно (транспортному) страховому бюро України транспортний засіб "ЗАЗ-DAEWO Т13110" д.н.з. НОМЕР_3.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір в розмірі 386,48 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва щляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва, для осіб, які були відсутні під час оголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя