УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Ворк Індастріал" про захист прав споживача, стягнення коштів за договором про надання послуг. Свої вимоги мотивували тим, що 22 червня 2015 року між ними та ТОВ «Ворк Індастріал» укладено договори за № 1657/2206 та за № 1756/2206 про надання консультаційних послуг з візовою підтримкою. На виконання умов договору позивачами було сплачено на рахунок відповідача по 8 750,00 грн. з кожного. Однак відповідач не виконав умови договорів про надання консультаційних послуг з візовою підтримкою. Таким чином просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 8 750,00 грн. та стягнути на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 8 750,00 грн.

Одночасно позивачами подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 17 500, 00 грн. на рахунок № 3977, відкритий для ТОВ «Ворк Індастрал» в ПАТ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви про забезпечення позову або доказів оплаті підлягає судовий збір в розмірі 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп.

Тому за подачу заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в сумі 365 грн. 40 коп.

До заяви про забезпечення позову заявником не додано квитанцію про оплату судового збору.

Згідно з положеннями, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що відповідну постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151-152, ч.8 ст.153, ст.ст.210,293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Роз'яснити заявникам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду із заявою про забезпечення позову після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна