16.09.2015 Справа № 756/3736/15-ц
Унікальний № 756/3735/15-ц
Справа № 2/756/2831/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Універсал Банк", 3 особа - ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що 10.10.2014 р. Дарницьким р/с м. Києва за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було винесене заочне рішення, яким було задоволено в повному об'ємі позов та стягнуто солідарно суму заборгованості у розмірі 19344009 грн. 94 коп.

Зі слів позивача, на час звернення із даною позовною заявою заочне рішення Дарницького р/с м. Києва набрало законної сили.

Як встановлено Дарницьким р/с м. Києва, 22.03.2008 р. відповідач - ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 046-2008-1631. При цьому у відповідності до п.п. 1-2 кредитного договору № 046-2008-1631 від 22.03.2008 р. кредитор надає позичальнику грошові кошти у сумі 101554 швейцарських франків. Також 10.08.2009 р, 08.09.2009 р., 10.08.2010 р. та 09.09.2010 р. було укладено додаткові угоди до кредитного договору від 22.03.2008 р.

Як вказано у позові, 22.05.2008 р. між сторонами було укладено ще кредитний договір із видачею грошових коштів у сумі 101554 швейцарських франків, який було забезпечено договором іпотеки б/н від 22.05.2008 р.

Таким чином, позивач вважає, що кредитним договором від 22.03.2008 р. між сторонами не відбулось набуття тих прав та обов'язків, тобто кредитор не виникає зобов'язання надати кредит, а у позичальника повертати дані кошти.

Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить визнати кредитний договір від 22.03.2008 р. укладений між ПАТ „Універсал Банк" та ОСОБА_1 недійсним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі та просить суд відмовити в позові надавши суду свої пояснення та заперечення.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Так судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 22.03.2008 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем - ВАТ „Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ „Універсал Банк") було укладено кредитний договір № 046-2008-1631 на суму 101554 швейцарських франків.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 2 ст. 57 ЦПК України).

Як з'ясовано судом, рішенням Дарницького р/с м. Києва від 10.10.2014 р. було задоволено позов ПАТ „Універсал Банк" в повному об'ємі та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 19344009 грн. 94 коп.

При цьому відповідач (на даний час позивач ОСОБА_1 оскаржила рішення Дарницького р/с м. Києва від 10.10.2014 р. у апеляційному суді м. Києва, і ухвалою від 12.11.2014 р. було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1

Як з'ясував суд, ОСОБА_1 прийшла до хибного висновку щодо захисту своїх прав та обов'язків звернувшись до апеляційного суду м. Києва щодо оскарження рішення Дарницького р/с м. Києва від 10.10.2014 р., при цьому після винесеної ухвали 12.11.2014 р. взагалі не зверталась до даного суду щодо перегляду заочного рішення від 10.10.2014 р. та звернулась до Оболонського р/с м. Києва щодо визнання кредитного договору від 22.03.2008 р. недійсним.

У відповідності до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належні формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом наведених норм цивільного законодавства: договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх пунктів договору.

У відповідно до п. 14. Постанови пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорі, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 р. суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся). що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі недосягли_згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно із практикою ВС України про визнання правочинів недійсним щодо наслідків фіктивності правочину, то позивач (у даному випадку ОСОБА_1), який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та не потребує доказування, рішенням суду вже стягнуто заборгованість із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк», тобто судом вирішено питання щодо правомірності укладення даних договорів. ,

А тому суд приходить до висновку, що відмови у позові ОСОБА_1 у повному об'ємі, як у необґрунтованому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 234, 236, 627, 629, 638 ЦК України, ст. 3, 10, 57, 60, 169, 208, 209, ст. 212-215, ст. 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Васалатій К.А.