АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-618/11 Номер провадження 22-ц/786/3431/15Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

секретар: Діхтяр Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2015 року

у справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_8, визнати протиправними і скасування постанов, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9. ОСОБА_3 звернулись до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_8 про визнання протиправними і скасування постанов, зобовязання вчинити дії.

З урахуванням уточнених вимог просили, зупинити виконання рішення суду про вселення ОСОБА_10 у виділену їй в користування частину домоволодіння, у якому вони також проживають; визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_8 від 17.01.2015 №№ 41041369, 41041583 про відновлення виконавчого провадження та про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження; визнати протиправними та скасувати постанови від 20.01.2015 №№ 41041369, 41041583 державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_8 про накладення адміністративних штрафів у розмірі 340,00 грн. на ОСОБА_2, ОСОБА_7 за невиконання без поважних причин рішення суду, чинення боржником перешкод у користуванні приміщенням; скасувати постанову про примусове входження до житлового будинку, визнати протиправними дії державних виконавців Стороженко Н.Ю. та Норець М.В. та притягнути їх до адміністративної відповідальності, визнати судове рішення у справі № 2-618/11 в частині вселення таким, що не можливо виконати і направити справу 2-618/11 на новий розгляд.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2015 року в частині визнання протиправними та скасування постанов від 20.01.2015 №№ 41041369, 41041583 державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_8 про накладення штрафів у розмірі 340,00 грн. на ОСОБА_2, ОСОБА_7 за невиконання без поважних причин рішення суду, чинення боржником перешкод у користуванні приміщенням, в яке вселено стягувача провадження закрито. В решті вимог скарги відмовлено у задоволенні.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 подали на неї апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправними та скасувати постанови ВП № 41041583 і № 41041369, а саме: про скасування процесуального документу від 17.01.2015 року, про відновлення виконавчого провадження від 17.01.2015 року і про накладення штрафу в сумі 680 грн. ( по 340,00 грн.) та постанову про примусове входження; визнати протиправними дії державних виконавців Автозаводського відділу державної виконавчих служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_8 та ОСОБА_11, та притягнути їх до адміністративної відповідальності; визнати рішення по справі 2/618/11 в частині вселення таким, що не можливо виконати і направити справу на новий розгляд, оскільки вважає, що судом порушено норми як матеріального так і процесуального права.

Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 16.11.2015 року заяву про відкликання поданої апеляційної скарги задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Автозаводського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2015 року повернуто апелянту.

Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 16.11.2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції знаходилось виконавче провадження № 41041583 щодо вселення ОСОБА_10. у виділену їй в користування частину домоволодіння за адресою: м. Кременчук, вул. Чапаєва, 41/26.

У ході проведення виконавчих дій, 08.04.2014 складено акт державного виконавця про вселення ОСОБА_10 Постановами державного виконавця від 08.04.2014 закінчено виконавче провадження у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення.

05.01.2015 ОСОБА_10 звернулась із заявою до ВДВС про відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу № 2-618/11, виданому Автозаводським районним судом м. Кременчука, про її вселення у вищевказаний будинок, у звязку з перешкоджанням ОСОБА_7 та ОСОБА_2 її проживанню в будинку.

Державним виконавцем 17.01.2015 винесено оскаржувані постанови №№ 41041369, 41041583 про відновлення виконавчого провадження та про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

20.01.2015 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_7 та ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин рішення суду, чинення боржником перешкод у користуванні приміщенням, по 340,00 грн. на кожного.

У подальшому, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.03.2015, яка набрала законної сили 01.05.2015, подання державного виконавця про примусове входження до помешкання боржника задоволено, дозволено державним виконавцям та іншим особам, що залучені до проведення виконавчих дій (понятим, працівникам органів внутрішніх справ) примусове входження до житлового приміщення за адресою м. Кременчук, вул. Чапаєва, 41/26 з метою проведення виконавчих дій повязаних із вселенням ОСОБА_10 у виділену їй в користування частину домоволодіння.

Місцевим судом встановлено, що боржники про проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні не одноразово повідомлялись державним виконавцем, однак поштова кореспонденція поверталась у звязку з закінченням терміну зберігання, при виходах до будинку двері ніхто не відчиняв, про що складались відповідні акти.

Після неодноразових спроб виконати рішення суду, 09.06.2015 згідно акту державного виконавця, на підставі ухвали суду, відбулось примусове входження та вселення ОСОБА_10 у виділену їй в користування частину домоволодіння.

28.07.2015 виконавче провадження закінчено у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні скарги місцевий суд виходив з того, що скаржувані рішення, було прийнято, а дії виконавця вчинені відповідно до вимог закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження, вимог про зупинення виконавчого провадження, оскільки, виконавче провадження вже закінчено у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Щодо скасування постанови про примусове входження до житлового будинку, притягнення до адміністративної відповідальності державних виконавців, визнання судового рішення у справі № 2-618/11 в частині вселення таким, що не можливо виконати і направлення справи 2-618/11 на новий розгляд, то місцевий суд прийшов до висновку, що ці вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

А питання правомірності накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів, а тому підлягає закриттю провадженням.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом пункту 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що оскаржуванні рішення та дії державного виконавця були вчинені у відповідності з вимогами закону та направленні на забезпечення конституційних прав ОСОБА_12 щодо обовязковості виконання рішення суду.

Статтями 37,38 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зупинення виконавчого провадження, з норм даних статей не вбачається можливість такого зупинення у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду, тому в цій частині місцевий суд також дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні даних вимог скарги.

Оскільки рішення суду про вселення у справі № 2-618/11 не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, то суд позбавлений можливості вирішення питання про його новий розгляд, а тому дані вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 205 суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6Відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

З урахуванням вище наведених норм права, місцевий суд правомірно дійшов висновку, про закриття провадження в частині скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Таким чином, суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених вимог скарги.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.211,303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_13

/підпис/

ОСОБА_14

З оригіналом згідно: ОСОБА_1