№ пр. 2/521/5392/15
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.
за участю секретаря Борисової Ю.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держгеокадастру в м. Одесі про усунення перешкод у здійсненні прав власника та державної реєстрації земельної ділянки,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2А.О., після уточнення якої просив виділити в натурі 2/3 частки жилого будинку № 40б по вул. Кондренко в м. Одесі з надвірними спорудами, з присвоєнням окремої адреси з урахуванням господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні позивача, припинити право спільної часткової власності на обєкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Кондренко, 40, та визнати право власності позивача на обєкт нерухомого майна, який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 31,9 кв. м., житловою 19,1 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Кондренко, 40б. Позов обґрунтований такими обставинами. Домоволодіння № 40 по вул. Кондренко в м. Одесі є обєктом права спільної часткової власності позивача та відповідача, та розташоване на земельній ділянці, наданій у користування, площа якої складає 0,0592 га. Позивач є власником 2/3 часток вказаного домоволодіння. Відповідач є власником 1/3 частки вказаного домоволодіння. Між сторонами існує нотаріально засвідчений порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого позивачу виділено в користування 0.0412 га., та погоджено межу поділу земельної ділянки. Позивачу рішенням Одеської міської ради № 4226-VI від 17.12.2013 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Однак, після отримання доповнення до висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у позивача змінилась площа земельної ділянки з 0.0412 га. на 0.0393 га., з урахуванням проходження червоної лінії. Відповідач відмовляється погоджувати межі земельної ділянки, що не дозволяє позивачу приватизувати земельну ділянку пл. 0.0393 га., а також не погоджується на укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки нерухомого майна в натурі, чим порушує права та інтереси позивача.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, та просив розглянути справу за його відсутністю.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.
Представник третьої особи в останнє судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
08.12. 2011 року ОСОБА_1, на підставі договору дарування, укладеним між ним та ОСОБА_3, набув у власність 2/3 частки житлового будинку під № 40 по вул. Кондренко в м. Одесі, які складаються з одного житлового будинку, житловою площею 29,2 кв. м. та надвірних споруд: «Б» - сараю, «Г» - убиральні, «Д» - навісу, І мостіння, № 1-9 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 565 кв. м.
Право власності ОСОБА_1 на вказану частку домоволодіння було зареєстровано КП ОМБТІ та РОН» 13 грудня 2011 року.
Іншим співвласником домоволодіння під № 40 по вул. Кондренко в м. Одесі є відповідач - ОСОБА_2А.О., якому на праві власності належить 1/3 частка спірного домоволодіння.
Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2А.О. був закріплений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за № 2829, 2830, згідно з яким, за співвласниками домобудівлі по фактичному користуванню закріплювалися ізольовані земельні ділянки площею: ОСОБА_1 0,0412 га.; ОСОБА_2А.О. 0,0180 га.
Межі розділу між ділянками співвласників були графічно відображені в додатку до вищевказаної заяви. З урахуванням зміни положення червоної лінії, в результаті доповнення до висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/1964-1121пр-М від 05.09.2014 року площа ділянки ОСОБА_1 була зменшена з 030412 га. до 0,0393 га.
Актом прийомки-передачі межових знаків, складеного ТОВ «ЗБК «Резолют» від 15.04.2014 року площа ділянки ОСОБА_1 була закріплена за кадастровим номером НОМЕР_1.
Проект землеустрою, згідно матеріалів ТОВ «ЗБК «Резолют» з урахуванням коригування площ земельної ділянки по вул. Кондренко, 40 був узгоджений у висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 10.10.2014 року № 01-11/2934-554/пз- М, Головним Управлінням Держземагентства в Одеській області від 03.12.2014 року № 1214/В.
В обгрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на перешкоди, які йому чинить відповідач, в здійсненні права володіння та користування належним йому на праві спільної сумісної власності майном та земельною ділянкою, на якій це майно розташоване. Так, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2А.О. відмовляється погоджувати межі земельної ділянки, що не дозволяє позивачу приватизувати земельну ділянку пл. 0.0393 га., а також не погоджується на укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки нерухомого майна в натурі, чим порушує права та інтереси позивача, як співвласника домоволодіння та користувача земельною ділянкою.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, які виникли між сторонами, суд вважає, що спірні правовідносини виникли в звязку із здійсненням права спільної часткової власності, користування земельною ділянкою та захистом права власності, та регулюються Главами 26, 29 ЦК України.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.
Таким чином, виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників.
Висновком № 6923 судової будівельно-технічної експертизи, складеним 30.11.2015 року встановлено, що технічна можливість виділу 2/3 часток житлового будинку, розташованого на земельній ділянці пл. 393 кв. м., з спільного майна по вул. Кондренко в м. Одесі в окрему одиницю мається.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 обрав належний спосіб захисту своїх прав та інтересів шляхом виділу частки в натурі та визнання права власності на житловий будинок № 40б по вул. Кондренко в м. Одесі.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 356, 358, 364, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 169, 212-215, 216, 217, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держгеокадастру в м. Одесі про усунення перешкод у здійсненні прав власника та державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в натурі у власність 2/3 частки домоволодіння № 40 по вул. Кондренко в м. Одесі, з присвоєнням нової адреси, м. Одеса, вул. Кондренко, № 40б, загальною площею 31,9 кв. м. 1-1 кухня пл. 5,5 кв. м.; 1-2 коридор пл. 7,3 кв. м.; 1-3 житлова пл. 19,1 кв. м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Кондренко, 40.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 40б по вул. Кондренко в м. Одесі, загальною площею 31,9 кв. м. 1-1 кухня пл. 5,5 кв. м.; 1-2 коридор пл. 7,3 кв. м.; 1-3 житлова пл. 19,1 кв. м.
Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого рішення є підставою для реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок № 40б по вул. Кондренко в м. Одесі загальною площею 31,9 кв. м. 1-1 кухня пл. 5,5 кв. м.; 1-2 коридор пл. 7,3 кв. м.; 1-3 житлова пл. 19,1 кв. м. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.
Стягнути ОСОБА_2 з на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий Ю.В. Тополева