Справа № 521/5476/15-ц
провадження №2/521/3298/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21 » грудня 2015 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1, Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, за участю третьої особи ОСОБА_3 з самостійним позовом до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, Приватне підприємство «ВИТА-МЕД про визначення частки співвласників та припинення право власності на частку у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, за участю третьої особи ОСОБА_3 з самостійним позовом до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, Приватне підприємство «ВИТА-МЕД про визначення частки співвласників та припинення право власності на частку у спільному майні.

В межах цієї справи, ОСОБА_4 звернувся із самостійним позовом до ОСОБА_1, в якому просить визначити частки співвласників у спільній частковій власності - ПП «ВИТА-МЕД», з урахуванням вкладу кожного співвласника до статутного капіталу підприємства: ОСОБА_1 5 000 грн., що відповідає частки 1,45%; ОСОБА_3 - 341 000 грн., що відповідає частки 98,55 % єдиного майнового комплексу приватного підприємства. Просить в порядку визначеному ст.365 Цивільного кодексу України припинити право власності ОСОБА_1 на частку у спільному майні - ПП «ВИТА-МЕД», з урахуванням того, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі.

До суду 21.12.2015 року надана заява ОСОБА_3 про забезпечення його позову. Заявник посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 як засновник та директор приватного підприємства, на протязі тривалого часу не виконує свої обов'язки та перешкоджає підприємству у нормальній роботі. Посада директора використана відповідачем у власних корисних цілях з метою рейдерського захоплення майнового комплексу. Зокрема, 15.05.2015 ОСОБА_1 намагався здійснити у Відділі державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та легалізації громадських об`єднань Реєстраційної служби Біляївського МУЮ в Одеській області реєстрацію сфальсифікованого протоколу загальних зборів власників ПП «ВИТА-МЕД» нібито проведених 30.04.2015 та статут у новій редакції згідно з якими відповідач є одноособистим власником підприємства із статутним капіталом 1 000 000 грн. та основними засобами вартістю 4 779 400 грн. За наведеними фактами, слідчими СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області провадиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000972 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.191 КК України; №0001428 за ч.1 ст.175 КК України; №0599 за ч.5 ст.191 КК України; №0000583 за ст.205-1 КК України, що підтверджується відповідними витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань. ОСОБА_1 має у своєму розпорядженні печатку підприємства, тому існує реальна загроза відчуження третім особам майна підприємства, тобто штучного створення відповідачем ситуації, яка може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його позовом.

З метою не допущення неправомірних дій з боку відповідача, ОСОБА_3 просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом арешту єдиного майнового комплексу ПП «ВИТА-МЕД», та заборони відповідачу та будь-яким іншим фізичним та/або юридичним особам вчиняти будь-яки дії щодо підприємства, як єдиного майнового комплексу, зокрема та не виключно, провадити реєстрацію змін у статутних документах, посвідчення та державну реєстрацію правочинів щодо майна та майнових прав, в тому числі будь-яких правочинів з передачі майна або його частини у володіння, користування, власність третіх осіб, змінювати порядок роботи підприємства, його штатний розклад, видавати накази та розпорядження щодо трудового колективу та окремих робітників.

Представник третьої особа заяву про забезпечення підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1М у судовому засіданні заперечував протии задволення клопотання про забезпечення позову

Представник позивача ПП «ВИТА-МЕД» у судовому засіданні заперечував протии задволення клопотання про забезпечення позову

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні вважав доцільним задовлення заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заяви.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2015 року ОСОБА_4як третя осба яка заявляє самостійні вимоги звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якому просить визначити частки співвласників у спільній частковій власності - ПП «ВИТА-МЕД», з урахуванням вкладу кожного співвласника до статутного капіталу підприємства: ОСОБА_1 5 000 грн., що відповідає частки 1,45%; ОСОБА_3 - 341 000 грн., що відповідає частки 98,55 % єдиного майнового комплексу приватного підприємства. Просить в порядку визначеному ст.365 Цивільного кодексу України припинити право власності ОСОБА_1 на частку у спільному майні - ПП «ВИТА-МЕД», з урахуванням того, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі.

Відпвідно до 34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Таким чином, позовна заява третьої особи яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 було прийнята судом до провадження.

Вивчивши подану заяву, з урахуванням змісту позовних вимог, виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний майновий комплекс та заборони відповідачу та будь-яким іншими особам вчиняти будь-яки дії щодо предмету спору підлягає частковому задоволенню; таке застосування заходів забезпечення позову не суперечить вимогам закону, і їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитись в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли спірні правовідносини, а відповідач має у володінні та розпорядженні певне майно, що є предметом спору.

Враховуючи , зміст позовних вимог та наведені у заяві доводи та надані докази, відповідач - не позбавлен можливості відчужувати вказане майно іншим особам, суд дійшов висновку, що невжиття засобів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та будь-яким іншим фізичним та/або юридичним особам вчиняти будь-яки дії щодо Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» як єдиного майнового комплексу, зокрема та не виключно, провадити реєстрацію змін у статутних документах, посвідчення та державну реєстрацію правочинів щодо майна та майнових прав, в тому числі будь-яких правочинів з передачі майна або його частини у володіння, користування, власність третіх осіб,може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є очевидна можливість зміни власника нерухомого майна на іншого, що призведе до зазначених наслідків, якщо рішення суду буде винесено на користь позивача, або призведе до процесуальних порушень заявлення позову до неналежного відповідача.

Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у вигляді єдиного майнового комплексу Приватного підприємства «ВИТА- МЕД», суд виходить з того, що накладення арешту не може негативно відобразитися на діяльності Приватного підприємства «ВИТА- МЕД» та спричинити збитки, як зазначеному Приватному підприємству, так і його працівникам.

Однак, вимоги ОСОБА_3Б щодо заборони відповідачу та будь-яким іншим фізичним та/або юридичним особам вчиняти будь-яки дії щодо Приватного підприємства «ВИТА-МЕД», як єдиного майнового комплексу, зокрема змінювати порядок роботи підприємства його штатний розклад, видавати накази та розпорядження щодо трудового колективу й окремих робітників, розпоряджатися коштами підприємства, на думку суду задоволенню не підлягають оскільки це може перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Враховуючи, що вжиття заходів забезпечення позову являється правом суду та не вплине на стан майна, а сприятиме реальному виконанню рішення, в разі задоволення вимог суд вважає що заява ОСОБА_3Б підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.9 та ч.10 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись: ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» до ОСОБА_2 про визнання одностороннього правочину недійсним, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, Приватне підприємство «ВИТА-МЕД», про визначення розміру часток співвласників та про припинення права на частку у спільному майні» замість помилково зазначеного «ОСОБА_1, Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» до ОСОБА_2 про визнання одностороннього правочину недійсним, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, Приватне підприємство «ВИТА-МЕД», про визначення розміру часток співвласників та про припинення права на частку у спільному майн, задовольнити частково .

Вжити міри забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру часток співвласників, та про припинення права на частку у спільному майні, у наступний спосіб:

накласти арешт на єдиний майновий комплекс Приватного підприємства «ВИТА- МЕД» (ідентифікаційний код - 34553735, місце знаходження: 67600, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Чуйкова, будинок №16);

заборонити відповідачу та будь-яким іншим фізичним та/або юридичним особам вчиняти будь-яки дії щодо Приватного підприємства «ВИТА-МЕД» (ідентифікаційний код - 34553735, місце знаходження: 67600, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Чуйкова, будинок №16), як єдиного майнового комплексу, зокрема та не виключно, провадити реєстрацію змін у статутних документах, посвідчення та державну реєстрацію правочинів щодо майна та майнових прав, в тому числі будь-яких правочинів з передачі майна або його частини у володіння, користування, власність третіх осіб, до закінчення розгляду справи по суті.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації та державної виконавчої служби.

Допустити до негайного виконання ухвалу суду в силу ч.9 ст. 153 ЦПК України.

У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

СУДДЯ А.П. ЦЕЛУХ