Справа № 699/930/15-ц
Номер провадження 6/699/40/15
УХВАЛА

23.10.2015 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському подання державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, суд

встановив:

На примусовому виконанні в відділі державної виконавчої служби Корсунь - Шевченківського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження (ЄДРВП 36851148), яке відкрито 04.03.2013 року державним виконавцем, згідно виконавчого листа № 2-231/11 від 13.05.2011 pоку, виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого в ТОВ «Продмаркет Чернігівське» м. Київ експедитором, на користь ОСОБА_3 кошти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 11.04.2011 року і до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

04.03.2013 року до відділу ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ надійшли матеріали виконавчого провадження від ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, а саме: постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2012 pоку, яка була винесена у звязку з тим, що боржник звільнився з ТОВ «Продмаркет Чернігівське», та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист № 2-231/11 від 13.05.2011 pоку, виданий Монастирищенським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2, 01.04.1986 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого в ТОВ «Продмаркет Чернігівське» м. Київ експедитором, на користь ОСОБА_3 кошти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 11.04.2011 року і до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та копія наказу ТОВ «Продмаркет» про звільнення боржника з посади за власним бажанням № 133-О/С від 07.11.2012 року.

04.03.2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (ЄДРВП 36851148).

01.08.2014 року державним виконавцем направлено запит за вих. № 4119 до ВДАІ з обслуговування Корсунь-Шевченківського району УМВС України в Черкаській області про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

07.08.2014 року надійшла відповідь ВДАІ з обслуговування Корсунь-Шевченківського району УМВС України в Черкаській області за вих. № 1563, згідно якої за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

29.12.2014 року державним виконавцем направлено запити до органів реєстрації майнового стану боржника, а саме: до Держземагентства, щодо зареєстрованих за боржником земельних ділянок за вих. № 6716, до Держсільгоспінспекції, щодо зареєстрованої за боржником сільськогосподарської (будівельної) техніки за вих. № 6715.

05.01.2015 року державним виконавцем направлено запити до ДПС, щодо наявних джерел отримання доходів боржником за вих. № 9048653 та про наявність рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за вих. №9048655.

05.01.2015 року державним виконавцем направлено запити до ПФУ: щодо працевлаштування боржника за вих. № 9048667, та щодо отримання боржником пенсії за вих. № 9048662.

05.01.2015 року державним виконавцем направлено запит до Квітчанської сільської ради про те, чи боржник дійсно проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі за вих. № 06.

06.01.2015 року надійшла довідка б/н Квітчанської сільської ради, згідно якої боржник зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає.

06.01.2015 року надійшли відповіді ДПС: №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, згідно яких у боржника відсутні джерела отримання доходів та рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах.

12.01.2015 року надійшла відповідь Держсільгоспінспекції, згідно якої сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.

15.01.2015 року надішли відповіді ПФУ: №№ НОМЕР_3, згідно яких боржник не працює та не отримує пенсії.

17.01.2015 року надійшла відповідь Держземагентства №6-28-0.3-35/2-15, згідно якої за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

19.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно боржника та направлено до МРЕВ ВДАІ для виконання за вих. № 5127.

19.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно боржника за вих. № 5126.

20.10.2015 року державним виконавцем направлено запити до органів реєстрації майнового стану боржника: до Держсільгоспінспекції за вих. № 5133, до Держземагентства за вих № 5132, до ВДАІ за вих. № 5134.

20.10.2015 року державним виконавцем направлено запити до ПФУ № 14387996 щодо отримання боржником пенсії, та № 14388049 щодо працевлаштування боржника.

20.10.2015 року надійшли відповіді ПФУ: № НОМЕР_4, згідно якої боржник не отримує пенсії, та № НОМЕР_5, згідно якої боржник не працює.

20.10.2015 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 116642503, згідно якої у боржника відсутнє нерухоме майно.?

20.10.2015 року державним виконавцем підготовлено довідку-розрахунок № 5142, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів становить 30 091,71 грн.

У судове засідання державний виконавець не зявився, повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд подання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказане подання не підлягає до задоволення, оскільки згідно п. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. N 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон N 3857-XII).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до ст. 8 Закону N 3857-XII вирішення спорів про відмову в оформленні паспорта чи продовження терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. У разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 6 - ч. 1 ст. 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3 - 5 і 9 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

П.8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. N 661-VI "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон N 661-VI) встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі - ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 606-XIV).

З набранням чинності з 9 березня 2011 р. Закону від 4 листопада 2010 р. N 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) доповнено ст.377-1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Наведені у поданні дані вказують на відсутність можливості боржника виконати рішення суду та відсутність ознак свідомих діянь (дії або бездіяльність) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), у звязку з чим суд приходить до висновку, що ініціатором внесення подання не доведено свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання через його безпідставність.

Керуючись ст.ст. 293 п.24-1), 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі,якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Савранський О. А.