Справа № 489/6927/15-ц
Номер провадження 2/489/3278/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про поділ майна, набутого за час шлюбу,

встановив

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після розлучення з відповідачем сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного автомобілю.

Просила суд призначити проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля, визнати за відповідачем право власності на спірний автомобіль, припинити за позивачем право власності на спірний автомобіль, стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості спільного автомобіля.

В грудні 2014 року від відповідача до суду надійшло заперечення на позовну заяву. Вказує, що згоден внести кошти на депозитний рахунок суду. Проте заперечує проти проведення експертизи. Пропонує визначити дійсну вартість автомобіля у розмірі 200000 грн.

10.12.2015 до суду надійшли додаткові письмові пояснення від представника позивача. Зазначає, що позивач погоджується з запропонованою вартістю автомобіля відповідачем та не заперечує проти компенсації вартості 1/2 автомобіля з урахуванням уже сплаченої частини в розмірі 31323,40 грн. та затрати, які були проведенні на підтримання автомобіля у належному стані у розмірі 10355 грн. Позивач погоджується на внесення відповідачем коштів у розмірі 58321,60 грн. за 1/2 частку автомобіля.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з урахуванням наданих суду письмових пояснень до позовної заяви.

Відповідач та його представник не заперечували проти задоволення вимог та стягнення компенсації, яку внесено на депозитний рахунок.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2014.

За період перебування сторін у шлюбі, ними було придбано автомобіль Volkswagen LT35, номерний знак НОМЕР_1, що не заперечувалось відповідачем.

Згідно з Довідкою Відділу з обслуговування Миколаївської області Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2015 №27/14-74 спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем, що також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії САО 317308.

Відповідно до розписки від 22.12.2015 відповідач сплатив позивачу в рахунок поділу спільного автомобілю 2000 дол. США. Іншу частину в розмірі 4500 дол. США відповідач зобов'язувався виплатити позивачу до липня 2017 року.

Відповідно до розписки від 23.12.2015 позивач погодилась з вище вказаною розпискою і зазначила, що не буде претендувати на спірний автомобіль після повної виплати відповідачем 1/2 вартості автомобіля в сумі 6500 дол. США. Представник підтвердила факт отримання коштів у розмірі 2000 дол. США.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно п. п. 22 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З вказаного випливає, що звернення до суду з вимогами про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є одним із способів поділу такого майна.

Заявою від 10.12.2015 позивач погодилась на суму компенсації за 1/2 частку спірного автомобілю у розмірі 58321,60 грн., яка була запропонована відповідачем. Просила суд винести ухвалу, якою зобов'язати відповідача вищевказану суму на розрахунковий депозитний рахунок суду.

Заявою від 10.12.2015 відповідач просив суд зобов'язати його внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 58321,60 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобілю.

За таких обставин, відповідач погодився внести на депозитний рахунок суду компенсацію вартості 1/2 частки спірного автомобіля, з розміром якою погодився позивач.

Ухвалою суду від 11.12.2015 відповідача зобов'язано внести на рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області вартість 1/2 частки автомобіля, яка становить 58321,60 грн.

Довідкою №7/1-4284/15 від 17.12.2015 підтверджено надходження коштів, внесених відповідачем на депозитний рахунок суду згідно ухвали суду від 11.12.2015.

Відтак, судом встановлено, що у процесі розгляду справи сторони дійшли згоди про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто спірного автомобіля.

Враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю та те, що він зареєстрований на відповідача, суд вважає за можливе залишити автомобіль у власності відповідача стягнувши з нього погоджену сторонами компенсацію вартості частки, яка попередньо внесена відповідачем на депозит суду. Оскільки позивач зазначав позовні вимоги як визнання права власності, припинення права власності зі стягненням вартості частки суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача просила суд стягнути з відповідача судові витрати в повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти стягнення, посилаючись на те, що 1% від вартості 1/2 частки автомобіля складає 583,22 грн. і ця сума була сплачена відповідачем за внесення коштів на депозитний рахунок суду, тобто ним також було понесено судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто при задоволенні позову витрати понесені позивачем відшкодовуються за рахунок відповідача, а витрати понесені відповідачем не відшкодовуються.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 583,22 грн., що відповідає 1% від вартості сплаченої відповідачем 1/2 частки спірного автомобілю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу задовольнити частково.

Поділити майно, набуте за час шлюбу: залишивши у особистій власності ОСОБА_2 автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2003 р. в., номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ4H012461, реєстрац. номер НОМЕР_1, та стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості її частки в сумі 58321 (п'ятдесят вісім тисяч триста двадцять одна) грн. 60 коп. шляхом перерахування останній внесених позивачем на депозит суду коштів.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області після набрання рішенням законної сили перерахувати ОСОБА_1, ідент. код - НОМЕР_2, кошти в сумі 58321 (п'ятдесят вісім тисяч триста двадцять одна) грн. 60 коп., внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок квитанцією № 14804970 від 16 грудня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 583,22 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв