Справа № 529/811/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства 'Банк 'ОСОБА_2 та Кредит' про повернення депозиту та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що 31 травня 2014 року між позивачем та відповідачем банківською установою АТ ОСОБА_2 та Кредит було укладено Договір-заяву № 331832/101034/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 370 днів в національній валюті. На підставі умов зазначеного Договору позивач декілька разів поповнював вкладний рахунок, який відповідно до виписки станом на 05. 06. 2015 року перебуває вклад в сумі 62000 грн. У зв'язку з закінченням строку дії договору, 05. 06. 2015 року позивач звернувся до установи Філії АТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» з вимогою повернути йому всю суму вкладу у вказаній сумі на що отримав усне повідомлення про неможливість повернення даного вкладу з пропозицією переукладання договору під 17,5% річних строком на 1 рік. У зв'язку з цим позивач вказує на те, що відповідач порушив свої зобов'язання, які вказані у Договорі, а тому просив в судовому порядку стягнути з відповідача грошові кошти по вкладу в сумі 62 000 грн. та відсотки за користування даним вкладом за ставкою 24,50% річних за весь час прострочення з 06 червня 2015 року по день ухвалення рішення. Крім цього позивач просив стягнути з відповідача три відсотки річних та втрати внаслідок інфляції від простроченої суми зобов'язання за договором вкладу з 06. 06. 2015 року по день ухвалення рішення та стягнути сплачені позивачем судові витрати у вигляді оплати правової допомоги адвоката в сумі 400 грн.

Під час розгляду справи у попередньому судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме просив стягнути з Відповідача на його користь 62 000 грн., а також 5 701 грн. 54 коп. відсотків річних за ставкою 24,50% за фактичну кількість днів користування вкладом понад строк дії договору починаючи з 06.06.2015 року по день розгляду справи судом. Крім того просив стягнути з відповідача на його користь суму витрат від знецінення грошей (передбаченими положеннями ст. 625 ЦК України) 3% річних в розмірі 698 грн. 14 коп., та витрати внаслідок інфляції в розмірі 538 грн. 56 коп. за період прострочення виконання грошового зобов"язання, починаючи з 06 червня 2015 року по день розгляду справи судом. Також просив стягнути судові витрати у вигляді оплати правової допомоги адвоката в сумі 400 грн.

У відкрите судове засідання позивач не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої свої уточнені позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" в судове засідання повторно не з"явився, та про своє відношення до позовних вимог позивача не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у відкритому судовому засіданні, тому розгляд справи був проведений у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст.633 ЦК України).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між позивачем та банківською установою - ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» Філії «Полтавське РУ» ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», що розташовано в м. Полтава, був укладений Договір-заява № 331832/101034/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в національній валюті строком на 370 днів. валюті.

Згідно предмету даного договору Позивач ОСОБА_1 вніс, а Відповідач прийняв грошові кошти на вкладний рахунок № 2635.6.084582.001, грошові кошти в сумі 1000 гривень на строк з 31 травня 2014 року по 05 червня 2015 року, з нарахуванням процентів за ставкою 24,50 % річних.

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 31. 05. 2014 року по 02. 02. 2015 року позивачем було внесено на депозитний рахунок № 2635.6.084582.001 грошові кошти в сумі 62 000 гривень.

Позивач звертався до ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» з вимогою повернути вклад та направив відповідачу відповідну заяву від 05 червня 2015 року, але дана заява про повернення коштів, відповідачем на даний час не виконана, грошові кошти не повернуто, тобто відповідачем не були виконані свої зобов'язання за договором банківського вкладу на вимогу вкладника.

Відповідно до п. 3 Договору - заяви вказано, що Вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на вклад, протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, щомісячно, у порядку та у строки, передбачені п.п. 4.2, 4.3.2 Основних умов.

Згідно до п. 4 Договору-заяви, Вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 Договору-заяви, за згодою Банку у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1-3.4 Основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 500 грн.

Згідно п. 6 даного договору-заяви після закінчення строку, визначеного п. 1, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов.

Як вбачається з Договору-заяви № 331832/101034/370-14 від 31. 05. 2014 року, вказаний Договір-заява підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони погодилися з визначеними умовами.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ч. 4 ст. 1060 ЦК України, якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-140 цс 13 від 25 грудня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Отже, з діючих вищевказаних норм законодавства вбачається, що в силу ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. ОСОБА_3 порушив вимоги ч. 2 ст. 1060 ЦК України та умови укладеного між сторонами договору і не виконав вимогу позивача від 05 червня 2015 року та не повернув йому суму вкладу (депозиту), а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми банківського вкладу (депозиту) в розмірі 62 000 грн.

Суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача суми процентів по Договору-заяві № 331832/101034/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті від 31 травня 2014 року за період з 06. 06. 2015 року по 20.10. 2015 року.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки за результатами розгляду справи встановлено, що банк порушив взяте на себе за договором грошове зобов'язання, а тому він повинен нести передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність.

Таким чином 3 % річних від суми заборгованості за період із 06 червня 2015 року по 20.10.2015 року за 135 днів становлять 698 грн. 14 коп.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного та ст. 41 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 533, 629, 1058, 1060, 1061, 1070 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягти з Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" на користь ОСОБА_1 грошові кошти згідно Договору-заяви №331832/101034/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 370 днів в національній валюті від 31 травня 2015 року в сумі 62 (шістдесят дві тисячі) гривень 00 коп. вкладу та 5701 грн. 45 коп. проценти за користування вкладом за ст. 24,50% річних за весь час прострочення з 06 червня 2015 року по 20 жовтня 2015 року - день ухвалення рішення, що в загальній сумі становить 6771 ( шість тисяч сімсот сімдесят одна ) грн. 45 коп.

Стягти з Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" на користь ОСОБА_1 три відсотки річних та витрати внаслідок інфляції від простроченої суми зобов"язання за Договором-заявою №331832/101034/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 370 днів в національній валюті від 31 травня 2015 року за період прострочення з 06 червня 2015 року по 20 жовтня 2015 року-день ухвалення рішення, що становить в загальній сумі становить 1236 (одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 70 коп.

Стягти з Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді оплати правової допомоги адвоката в розмірі 400(чотириста) грн.

Стягти з Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" в дохід держави судові витрати по справі від яких звільнений позивач по справі в сумі 693( шістсот дев"яносто три) грн. 15коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи. які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий: