Справа № 152/1629/15-ц
У Х В А Л А

29 грудня 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 044-153151/13-00938-вкл-к від 12 грудня 2013 року у розмірі 41 610 гривень 51 копійка та судовий збір в розмірі 416 гривень 11 копійок.

8 грудня 2015 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд зазначеного заочного рішення, у якій ставиться питання про скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Свої вимоги відповідачмотивує тим, що зазначене заочне рішення є незаконним і необґрунтованим та таким, що прийнято за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування її доводів і заперечень, що не дозволило відповідачу реалізувати свої процесуальні права, а також порушило принцип змагальності.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки відповідач суду не повідомила.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у письмових запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення представник позивача ОСОБА_2 вимоги заяви ОСОБА_1 вважає безпідставними, просить суд розглянути справу без присутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про перегляд заочного рішення та заперечення представника позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, підставами для скасування заочного рішення є сукупність таких обставин: поважність причин неявки у судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Разом із тим, у даному випадку відсутня зазначена вище сукупність обставин для скасування заочного рішення від 6 листопада 2015 року, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином та завчасно повідомлялася про судове засідання, за результатами якого було ухвалено заочне рішення (а.с. 55, 56), а отже відсутні докази того, що відповідач не з'явилася у судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин.

Окрім того, у заяві про перегляд заочного рішення не зазначено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення цієї справи.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з огляду на принцип змагальності сторін саме відповідач, як ініціатор перегляду заочного рішення суду зобовязаний належними та допустимими доказами довести наявність обставин, передбачених у ч. 1 ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення, а не доведення цих обставин є підставою для суду відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки судом установлено, що відповідач не повідомила поважних причин не прибуття у судове засідання та не навела доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 197, 208-210, 212, 230-232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до статей 231, 296 ЦПК України заочне рішення суду від 6 листопада 2015 року, ухвалене у цій справі, може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.Л.Строгий