Справа № 459/2488/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/6400/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,
секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Дудинської З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення юридичного факту - визнання особи такою, що не була членом сім"ї загиблого в ході проведення АТО військовослужбовця,-

встановила:
В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила встановити факт, що ОСОБА_3 не була членом сім"ї військовослужбовця ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході проведення антитерористичної операції у с. Новотошківка, Попаснянського району, Луганської області, на дату його загибелі.
Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2015 рокувідмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту визнання особи такою, що не була членом сім"ї загиблого в ході проведення АТО військовослужбовця.
Ухвалу суду оскаржила заявник ОСОБА_1 , з ухвалою не погоджується та вважає її незаконною і необґрунтованою.
Звертає увагу на те, що метою подання такої заяви було встановлення факту, що ОСОБА_3 не була членом сім"ї загиблого в ході проведення АТО військовослужбовця ОСОБА_6 , а відтак, не має право на отримання одноразової грошової допомоги як члена сім"ї загиблого військовослужбовця, оскільки чинним законодавством встановлено, що таке право мають лише члени сім"ї загиблого.
Вважає, що відмовляючи у відкритті провадження у справі суд не звернув уваги на її доводи, не з"ясував можливість встановлення цього факту у судовому порядку та помилково виходив з того, що існує спір про право, оскільки, на її думку, такого спору у даному випадку немає.
Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2015 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_7 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, оскільки метою встановлення даного факту є позбавлення права ОСОБА_3 на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки за умови встановлення факту, про який просить заявник, остання скористається правом, на яке можуть претендувати в рівних частках інші члени сім`ї загиблого, що на думку суду не може узгоджуватись з поняттям неоспорюваності прав останніх.

Оскільки із змісту поданої заяви вбачається спір про право, заявник порушує питання про встановлення факту, внаслідок чого особа буде позбавлена права на отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а тому такий спір повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич
Судді: Ю.Р. Мікуш
О.Ф. Павлишин