Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/4721/15-ц
Провадження № 2/711/1976/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 вересня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2 було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0030617, за яким забезпечено транспортний засіб ВАЗ 21063, номерний знак 25485МА, ліміт відповідальності за даним полісом за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн., строк дії договору - з 04.06.2012 по 04.06.2013 включно. Страховий платіж по даному полісі було зменшено вдвічі, так як страхувальник є пенсіонером (згідно п.13.2 ст.13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів»).

17.11.2012 о 14-10 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак 25485МА в м. Черкаси по вул. Громова - Хіміків, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Теаnа, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, 13.1 ПДР України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2012 по справі №3-2622/12 встановлено вину відповідача у скоєнні даної ДТП та правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

14.12.2012 ОСОБА_3 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП. Розмір збитків підтверджується актом виконаних робіт та Висновком №369/12 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.11.2012.

На підставі заяви ОСОБА_3 і висновку №369/12 експертного авто-товарознавчого дослідження від 23.11.2012, товариством прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 6 843,34 грн. Сплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №2358 від 05.04.2013.

Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Такою особою, у даному випадку, є відповідач.

Згідно із п. 13.2. ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий обєм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу».

Таким чином, 50% пільги застосовується лише відносно страхувальника, якщо ж за кермом перебуває інша особа - дія полісу на нього не поширюється.

В даному випадку, при укладенні договору страхування із ОСОБА_2 розмір страхового платежу було зменшено на 50 відсотків, так як він є пенсіонером, дані про що було внесено до страхового полісу.

Однак, за результатами розстеження страхового випадку товариством встановлено, що на момент ДТП за кермом забезпеченого транспортного засобу перебував ОСОБА_1 (відповідач), а не страхувальник ОСОБА_2

Згідно п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Так як товариством було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6843,34 грн., відповідач, який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобовязаний компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування - тобто 3 421,67 грн.

Відтак, товариство отримало право звернутися з регресним позовом про відшкодування шкоди до відповідача.

Таким чином, позивач просить суд, стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» 3 421,67 грн. та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» не зявився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи рекомендованими листами, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 03.06.2012 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2 укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0030617, за яким забезпечено транспортний засіб ВАЗ 21063, номерний знак 25485МА. Ліміт відповідальності за даним полісом за шкоду, заподіяну майну, становить - 50000,00 грн. Строк дії договору - з 04.06.2012 по 04.06.2013 включно.

Крім того, страховий платіж по даному полісу було зменшено вдвічі, так як страхувальник є пенсіонером (згідно п.13.2 ст.13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів»).

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2012 о 14.10 годині ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак 25485МА в м. Черкаси по вул.Громова - Хіміків, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Теаnа, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, 13.1 ПДР України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2012 по справі №3-2622/12 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

14.12.2012 ОСОБА_3 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП. Розмір збитків підтверджується актом виконаних робіт та висновком №369/12 експертного авто-товарознавчого дослідження від 23.11.2012.

На підставі заяви ОСОБА_3 та висновку №369/12 експертного авто-товарознавчого дослідження від 23.11.2012, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 6 843,34 грн. Сплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №2358 від 05.04.2013.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Такою особою, у даному випадку, є - ОСОБА_1.

Згідно із п. 13.2. ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий обєм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу».

Таким чином, 50% пільги застосовується лише відносно страхувальника, якщо ж за кермом перебуває інша особа - дія полісу на нього не поширюється.

При укладенні договору страхування із ОСОБА_2 розмір страхового платежу було зменшено на 50 відсотків, так як він є пенсіонером, дані про що було внесено до страхового полісу.

За результатами розслідування страхового випадку товариством встановлено, що на момент ДТП за кермом, забезпеченого транспортного засобу перебував ОСОБА_1 (відповідач у даній справі), а не страхувальник - ОСОБА_2.

Згідно із п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Так як, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» виплачено страхове відшкодування в розмірі 6843,34 грн., то ОСОБА_1, який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобовязаний компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування - тобто 3 421,67 грн.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ст. 16. Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як зазначено у статті 999 ЦК, законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобовязаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, суд вважає, що у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» виникло право вимоги до ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 3 421 грн. 67коп.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 993 1187, 1191 ЦК України, ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 79, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 223 -226 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди грошові кошти в розмірі 3421грн. 67коп., а також судовий збір в розмірі 243грн. 60коп., а всього 3665грн. 27коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4