Справа 688/3721/15-ц
№ 2/688/1109/15
Рішення

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Головко Н.П.,

секретаря судового засідання - Обезюк І.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

02 жовтня 2015 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог вказує на те, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Кредит» та відповідачкою ОСОБА_1, укладено кредитний договір № НОМЕР_1 за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 4590 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 48% на рік, процентна ставка в пільговий період 0,01% річних. Крім того, відповідно до розділу 2 кредитного договору сторони уклали договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщені на Інтернет сайті ОСОБА_1 та на умовах викладених у розділі 2 договору.

Відповідачці відкрито картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку MasterCard Standard в розмірі 1000 грн., зі сплатою процентів в розмірі встановленому Тарифами ОСОБА_1 та на дату укладення угоди розмір процентів становить 1,99% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 2,99% на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. При виникненні несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються в розмірі 0,15% від суми заборгованості за день.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/5, за яким передано право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 29 листопада 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідач, взявши зобовязання прийняти, належним чином використати та повернути ОСОБА_1 кредитні кошти у визначені договором строки та сплатити відповідну плату за користування кредитом, зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 15 вересня 2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 19734,74 грн. та по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 6767,76 грн, всього на загальну суму 26502 грн. 50 коп. Вказуючи на невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, в обгрунтування заперечень зазначила, що 29 листопада 2011 року у магазині «Техніка» уклала кредитний договір з представником ПАТ «ОТП Банк» для придбання ноутбука. В квітні 2012 року повністю виплатила кредитні кошти та зателефонувала на «гарячу лінію». Її запевнили, що все сплачено, претензій до неї не має. Через кілька місяців їй зателефонували на мобільний телефон та повідомили про необхідність погашення заборгованості за кредитною карткою, яку вона нібито отримала поштовим відправленням. Вона повідомила представнику ОСОБА_1 про те, що банківської картки не отримувала і дзвінки припинилися. У 2013 році знову були телефонні дзвінки, але після відповідних пояснень з її сторони, такі дзвінки припинилися. У 2014 році вона отримала листа про те, що договір з нею розірваний, однак такий лист у неї не зберігся. Заперечила, що отримувала від банку кредитну пластикову картку та користувалася грошима. Зазначила, що при укладенні договору вказала свою адресу за місцем реєстрації в м.Шепетівка. За адресою зазначеною позивачем у листі повідомленні про укладення договору факторингу між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ОТП Факторинг Україна, а саме АДРЕСА_1 ніколи не проживала, не була там зареєстрована та не повідомляла банку такої адреси.

За клопотанням відповідача про витребування доказів, ухвалою суду від 18 листопада 2015 року зобовязано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надати суду докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 поштовим відправленням кредитної картки, реквізитів Карткового рахунку, розміру Кредитного ліміту, активування нею такої картки та отримання нею пін-коду, як це передбачено п.2.2.1 Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 29 листопада 2011 року; розрахунок кредитної заборгованості, з відображенням ставок та сум, які бралися за основу при розрахунках, періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум (окремо по тілу кредиту та відсотках за користування кредитом); дані у звязку із невиконанням яких зобовязань виникла кредитна заборгованість (по несплаті споживчого кредиту в сумі 4590 грн, чи за користування кредитною карткою); докази на підтвердження факту та дати отримання ОСОБА_1 повідомлення про укладення договору факторингу між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ОТП Факторинг Україна, що надсилалися ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

15 грудня 2015 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про надання інформації та долучення доказів на виконання ухвали суду. Відповідно до поданої заяви, позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до підписаного сторонами кредитного договору Держатель (відповідач) підтвердила та погодилась з тим, що її дані, вказані в договорі є заявою на відкриття карткового рахунку і отримання кредитної карти і погодилась, що картка, реквізити карткового рахунку, розмір кредитного ліміту надсилаються їй по пошті на адресу, вказану в кредитному договорі. Зазначила, що розмір кредитного ліміту був затверджений в сумі 20000 грн. Вказала, що після отримання поштою кредитної картки, для її активації клієнт має зателефонувати за номером вказаним на картці. Для встановлення особи, що телефонує співробітник ОСОБА_1 по телефону задає перелік запитань, відповіді на які може знати тільки Позичальник. Після отримання правильних відповідей картка активується, і клієнту поштою надсилається пін-код. Вказала, що на адресу, зазначену відповідачем в кредитному договорі - м.Шепетівка вул. Пархоменка,39, була надіслана кредитна картка, а після її активації і пін-код. Вказує, що в опитувальному листі від 29 листопада 2011 року, що був заповнений та підписаний ОСОБА_1 при оформленні кредитного договору вказано, що вона працює в ПП ОСОБА_3 В електронну базу ОСОБА_1 було внесено надану ОСОБА_1 інформацію, що вона працює в ПП Степак О.О. м.Київ б-р Чоколовський. Зазначила, що кредитна картка була активована 26 березня 2012 року, клієнт неодноразово знімала гроші з використанням пін-коду, чого, на думку ОСОБА_1, не міг би зробити не власник картки. Вважає, що підтвердженням того, що відповідач користувалася карткою є виписка з особового рахунку, з якої слідує, що кошти знімалися в м.Києві б-р Чокольський,19, поблизу роботи відповідача та в м.Шепетівці по вул.К.Маркса,37/2, та по вул. К.Маркса,31, неподалік від місця проживання відповідачки. В період з травня 2012 року по лютий 2013 року відповідачем було внесено 7 платежів на загальну суму 4680 грн. Зазначила, що телефонну розмову по активації кредитної картки клієнта ОСОБА_1 з технічних причин не вдалося відновити. Вважає, що зазначені нею дані підтверджують зняття коштів з карткового рахунку саме клієнтом ОСОБА_1 Вказала, що повідомлення про укладення договору факторингу надсилалося відповідачі простим листом. До письмової інформації долучила сканкопію слайду «Робота», реквізити карткового рахунку ОСОБА_1, виписку з авторизації операцій по кредитній картці клієнта ОСОБА_1, виписки по рахунках ОСОБА_1 за період з 26.03.2012 року по 10.11.2015 року.

В судовому засіданні 16 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_1, з урахуванням пояснень за позовними вимогами, позов не визнала. Зазначила, що наприкінці березня 2012 року у неї викрали документи, в т.ч. паспорт, на підтвердження чого надала ксерокопію 1-3 арк. паспорта серії НВ №690866, виданого на її імя 06.12.2013 року. Вказала, що на час укладення кредитного договору ніде не працювала, а необхідну інформацію в заяві, зазначала представник ОСОБА_1 на власний розсуд. Заперечила факт отримання від банку кредитної картки, пін-коду до неї, факт її активації та користування грошовими коштами, в т.ч. заперечила внесення нею коштів на рахунок. Просила в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/5, за яким передано право грошової вимоги за кредитним договором № від 29 листопада 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

29 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Кредит» та відповідачкою ОСОБА_1, укладено кредитний договір № НОМЕР_1 за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 4590 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 48% на рік, процентна ставка в пільговий період 0,01% річних.

Крім того, відповідно до п.2.1 розділу 2 кредитного договору сторони підтвердили факт укладання між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщені на Інтернет сайті ОСОБА_1 та на умовах викладених у розділі 2 договору.

Згідно п. 2.1.1, п.2.2 розділу 2 кредитного договору за умови належного виконання Позичальником умов кредитного договору та прийняття Банком позитивного рішення щодо надання Держателю кредиту, Банк відкриває Держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

Вказаний пункт містить застереження, відповідно до якого підписанням цього договору Держатель підтверджує та погоджується, що дані Держателя, зазначені в цьому договорі та умови, що стосуються відкриття карткового рахунку викладені в угоді та договорі є заявою Держателя на відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки; картка, реквізити карткового рахунку, розмір кредитного ліміту, а також інша інформація надання якої необхідне у відповідності до чинного законодавства надсилаються Держателю поштою за адресою зазначеною в цьому договорі; після отримання Держателем картки та за умови її активування за допомогою телефону за номером, що зазначений на ній, Банк має право надіслати пін-код на поштову адресу Держателя зазначену в цьому договорі.

Таким чином, підписавши кредитний договір, сторони домовилися щодо порядку відкриття карткового рахунку, отримання кредитної картки Держателем, визначили порядок її активування Держателем, надсилання Банком і отримання Держателем пін-коду до картки.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином із суті укладеного договору слідує, що Банк мав надіслати кредитку картку на адресу Держателя рекомендованим відправленням, і лише, упевнившись в отриманні такої картки особою, що підписала кредитний договір, тобто відповідачем, та після активації картки надіслати на поштову адресу Держателя пін-код, знову ж таки рекомендованим поштовим відправленням, з метою запобігання отримання такої інформації іншою особою, що не є стороною договору.

Банком не надано доказів надсилання ним та отримання відповідачем кредитної картки, за відсутності поштового повідомлення, доказів надсилання Банком та отримання відповідачем пін-коду до картки, а також підтвердження активації картки саме відповідачкою, а не іншою особою.

Отже Банком не надано доказів виконання умов договору саме в цій частині.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження представника позивача, викладені у письмових поясненнях про те, що кредитна картка була активована 26 березня 2012 року, клієнт неодноразово знімала гроші з використанням пін-коду, чого, на думку ОСОБА_1, не міг би зробити не власник картки, кошти знімалися з карткового рахунку неподалік місця проживання відповідача та її місця роботи, а також внесення платежів на картковий рахунок, є нічим іншим як припущенням позивача, не підтвердженим належними доказами.

Заперечення відповідача щодо неотримання кредитної картки, пін-коду до неї та заперечення активації такої картки не спростовано належними та допустими доказами, не здобуто таких доказів і судом.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60 57-59, 60, 61, 88, 209, 212, 214-216 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Шепетівський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: