Справа № 182/3263/15-ц
Провадження № 2/0182/2259/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.05.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-4), який уточнював (а.с.24,25) та остаточно просив встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, є його матірю; встановити факт постійного проживання з матірю - ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, з лютого 2008 року до її смерті, тобто на час відкриття спадщини; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, право власності на земельну ділянку площею 2,600 га, кадастровий номер :04:008:0496, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданого 03.03.2003 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

18.09.2014 року помела його матір ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,600 га, кадастровий номер :04:008:0496, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданого 03.03.2003 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.05.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62.

За життя ОСОБА_6 заповіту не склала. Вказав, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є він-позивач.

З огляду на положення ч.3 ст.1268 ЦК України та у звязку з тим, що він постійно проживав з спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини. До нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини він не звертався.

ОСОБА_6 страждала на тяжке захворювання і за станом свого здоровя потребувала постійного стороннього догляду. Тому, з лютого 2008 року по день смерті він та його дружина доглядали ОСОБА_6 та проживали з нею за однією адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Колгоспна, буд. 21, та проживають у вказаному будинку до теперішнього часу.

На його звернення до нотаріуса отримав відмову, йому було рекомендовано звернутись до суду.

Окрім того, у звязку з тим, що у свідоцтві про народження імя його матері ОСОБА_6 вказано як „Ярина, а у свідоцтві про її смерть, у Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784 від 03.03.2003 року - „Ірина, він-позивач не може підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_6

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.110). У судовому засіданні 12.11.2015 року (а.с.95) позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що його матір ОСОБА_6 за життя заповіту не склала. За життя між ОСОБА_6 та його-позивача сином ОСОБА_8 був укладений спадковий договір відносно житлового будинку з надвірними будівлями № 21 по вулиці Колгоспна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. 18.09.2014 року ОСОБА_6 померла. Він не знав, що у шестимісячний термін слід звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Коли він в усному прядку звернувся до нотаріуса в м. Орджонікідзе, то йому повідомили, що строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ним пропущено та рекомендовано звернутись до суду. Потім на його звернення до нтаріуса він отримав лист з відмовою. Вказав, що його матір хворіла, була паралізована та потребувала догляду. Він разом з дружиною проживав разом з матірю та доглядав її близько 7 років до смерті. Він був зареєстрований за іншою адресою, хоча фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 народилась на ОСОБА_1, а там такого імя як „Ірина немає, натомість вживається імя „Ярина. Коли ОСОБА_6 переїхали сюди, то зробили переклад її імені з „Ярина на „Ірина. За життя ОСОБА_6 називали „Ірина або „Іра. Його батько ОСОБА_9 помер у 1980 роках. Більше його матір ні з ким шлюб не реєструвала. Зазначив, що крім нього, спадкоємцями ОСОБА_6 є її дочки, його-позивача сестри ОСОБА_4, ОСОБА_5

Від відповідача - Покровської сільської ради Нікопольського району до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.74).

Третя особа ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на спадщину не претендує (а.с.98-103).

Третя особа ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на спадщину не претендує (а.с.104-106).

Суд, вивчивши матеріали справи, беручі до уваги показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7, надані в судовому засіданні 03.09.2015 року (а.с.66), вважає, що позов на підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1220-1223,1225,1258,1261,1268 ЦК України, підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

У повторному свідоцтві про народження позивача ОСОБА_11 І-КИ № 534362 від 09.04.2015 року (а.с.11) зазначено, що 02.03.1951 року народився ОСОБА_3 (по-батькові не зазначено), у графі батько записаний «Шолом Володимир Іванович», у графі мати записана «Шолом Ярина Дмитрівна» (актовий запис № 15 від 05.03.1951 року).

У Записі акту про народження № 15 від 05.03.1951 року зазначено, що 02.03.1951 року в с. Каменуха Волинської області народився «Шолом Іван», у графі батько записаний - «Шолом Володимир Іванович», у графі мати записана - «Шолом Ярина Дмитрівна» (а.с.52).

ОСОБА_12 Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 27.07.2015 року, 02.03.1951 року народився ОСОБА_3 (по-батькові не зазначено), у графі батько записаний «Шолом Володимир Іванович», у графі мати записана «Шолом Ярина Дмитрівна», місце проживання якої зазначено: Волинська область, Маневицький район, с. Камянуха (актовий запис № 15 від 05.03.1951 року) (а.с.50,51).

З ксерокопії паспорту позивача Серія АМ № 471304 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3, народився 02.03.1951 року в с. Камянуха Маневицького району Волинської області.

Однак, у свідоцтві про смерть ОСОБА_11 І-КИ № 587138 від 19.09.2014 року, імя спадкодавця зазначено як „Ірина (актовий запис № 519 від 19.09.2014 року) (а.с.10), а не „Ярина, як це зазначено у свідоцтві про народження позивача.

ОСОБА_12 актового запису про смерть № 519 від 19.09.2014 року, Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0 від 21.09.2015 року (а.с.78-80), вбачається, що 18.09.2014 року померла ОСОБА_6, яка народилась 19.12.1931 року в с. Камянуха Маневицького району Волинської області. Місце проживання ОСОБА_6: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, смт. Чортомлик, вул. Колгоспна, буд. 21.

Опитані в судовому засіданні 03.09.2015 року свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, кожна окремо, підтвердили, що ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, є матірю позивача ОСОБА_3. Вони давно знають позивача, знали за життя померлу ОСОБА_6

ОСОБА_12 з довідкою від 06.04.2015 року, виданою Квартальним комітетом № 12, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, проживав за вказаною адресою зі своєю хворою матірю ОСОБА_6, якій потрібен був догляд, до дня її смерті 18.09.2014 року та вели спільне господарство (а.с.12,13).

Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Камянуха Маневицького району Волинської області, яка померла 18.09.2014 року в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5. А тому вимоги позову в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

ОСОБА_6 померла 18.09.2014 року (а.с.10,78-80).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,600 га, кадастровий номер :04:008:0496, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданого 03.03.2003 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.05.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62 (а.с.15,38,39). Право власності за вказану земельну ділянку було зареєстровано 25.03.2014 року за ОСОБА_6 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 11920088 від 26.03.2014 року), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19544306 від 26.03.2014 року, Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.07.2015 року (а.с.16,54-63).

ОСОБА_12 з технічної документації (інформація) про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 345 від 27.04.2015 року, місцезнаходження земельної ділянки Покровська сільська рада; площа земельної ділянки 2,600 га; цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва; власник земельної ділянки ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданого 03.03.2003 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.05.2002 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 67000,82 грн. (а.с.14).

За життя ОСОБА_6 заповіту не склала, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40894031 від 09.07.2015 року, № 40885318 від 09.07.2015 року, № 41656850 від 30.09.2015 року (а.с.41,46,90).

За життя ОСОБА_6, 13.11.2006 року було укладено спадковий договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстровано в реєстрі за № 7524 (а.с.86). Майно, що є предметом спадкового договору до складу спадщини не входить.

Приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_13 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_6 та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується листом № 300/01-16 від 27.05.2015 року (а.с.26).

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується листом приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_13 № 384/01-16 від 09.07.2015 року, листом державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 № 2007/01-16 від 09.07.2015 року, листом завідувача Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_15 № 326 від 30.09.2015 року, Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40894003 від 09.07.2015 року, № 40885306 від 09.07.2015 року, № 41656928 від 30.09.2015 року (а.с.40,42,44,45,88,89).

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як вбачається з копії паспорту позивача (а.с.8), останній з 05.11.1987 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається з довідки від 06.04.2015 року, виданої Квартальним комітетом № 12, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6В проживав за вказаною адресою зі своєю хворою матірю ОСОБА_6, якій потрібен був догляд, до дня її смерті 18.09.2014 року та вели спільне господарство (а.с.12).

ОСОБА_12 довідки № 417 від 06.04.2015 року, виданої лікарсько-консультативною комісією КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе», позивач ОСОБА_3 доглядав свою матір ОСОБА_6 з 17.02.2005 року до моменту її смерті 18.09.2014 року (а.с.13).

Опитана в судовому засіданні 03.09.2015 року свідок ОСОБА_7 підтвердила, що позивач ОСОБА_3 проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_6 за адресою: м. Орджонікідзе, вул. Колгоспна, буд. 21 близько 7-8 років і до для її смерті 18.09.2014 року. Вказала, що позивач та його дружина проживали з ОСОБА_6, оскільки остання дуже хворіла та потребувала постійного стороннього догляду.

Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що позивач ОСОБА_3 з лютого 2008 року постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини 18.09.2014 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Колгоспна, буд. 21, а тому позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, вимоги позову в частині встановлення факту постійного проживання підлягають задоволенню.

Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є треті особи по справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.100-102,105-106).

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 від 03.11.2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_16, зареєстровано в реєстрі за № 646 (а.с.93), згідно якої пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої 18.09.2014 року матері ОСОБА_17, що була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на спадщину не претендує, до суду з приводу продовження терміну звертатись не буде.

Також у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4 від 05.11.2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13, зареєстровано в реєстрі за № 2870 (а.с.94), згідно якої в шестимісячний строк спадщину після померлої 18.09.2014 року матері ОСОБА_6, яка до дня смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не прийняла, на неї не претендує, звертатись до суду з метою визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину на майно було видано на імя сина померлої, ОСОБА_3.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 на спадщину після смерті ОСОБА_6 не претендують, що вбачається з поданих ними до суду заяв (а.с.98,104). Інших спадкоємців судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе також визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, право власності на земельну ділянку площею 2,600 га, кадастровий номер :04:008:0496, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за Державним актом на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданим на імя ОСОБА_6 (пай № 79) 03.03.2003 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.05.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62.

Позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218,256-259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1220-1223,1225,1258,1261,1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Камянуха Маневицького району Волинської області, яка померла 18.09.2014 року в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, з лютого 2008 року постійно проживав зі своє матірю, спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини 18.09.2014 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Колгоспна, буд. 21.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 18.09.2014 року, право власності на земельну ділянку площею 2,600 га, кадастровий номер :04:008:0496, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за Державним актом на право приватної власності на землю ОСОБА_7 І-ДП № 054784, виданим на імя ОСОБА_6 (пай № 79) 03.03.2003 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.05.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1