Справа № 219/5977/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2015 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську в режимі відео конференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що 18.06.2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» було укладено кредитний договір № 337А/08-9, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 46850,00 грн., строком до 17.06.2015року, зі сплатою 25 % річних та щомісячною сплатою комісії у розмірі 60,91грн.

В забезпечення виконання зобов,язань між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір застави автотранспортного засобу від 18.06.2008року, на підставі якого ОСОБА_4 передала позивачу в заставу автомобіль марки ЗАЗ TF699P LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов,язань ОСОБА_4, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з п.2.1 якого ОСОБА_2 зобов,язаний відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 усіх зобов,язань, що виникли з кредитного договору, відповідачі відповідають перед банком як солідарні боржники.

18.05.2010р. ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» змінив своє найменування на ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5».

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти.

Проте, ОСОБА_4 всупереч умовам кредитного договору (п.п.2.4., 3.3.2.) та вимогам чинного законодавства України, не сплатила та не сплачує по теперішній час щомісячні платежі на повернення кредиту, у строк, встановлений кредитним договором (п.2.4.), зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно п. 4.5. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог кредитного договору, а саме: за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків, строк сплати яких настав.

Кредитним договором передбачено право позивача вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов,язань за кредитним договором, договором застави (п.п. 3.2.4.).

Зобовязання ОСОБА_4 щодо сплати кредиту, відсотків за кредитом та комісії за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та залишаються такими по теперішній час. Відповідачі неодноразово повідомлялись про порушення умов кредитного договору в телефонному режимі та поштовими повідомленнями, але всупереч умовам кредитного договору неодноразово затримували сплату кредиту та відсотків за кредитом.

Згідно до розрахунку заборгованість по кредиту станом на 21.10.2014р. становить 121 359,12грн., а саме: заборгованість по кредиту 45609,94грн., заборгованість по відсоткам 59187,00грн., заборгованість по комісії - 4324,58грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту 12237,60грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1213,59грн.

В судовому засідання представник позивач наполягав на позовних вимогах та просив їх задовольнити, дав пояснення, аналогічний викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з*явилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст. ст.74, 76 ЦПК України, суд заслухавши думку представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, які не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_4, вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що відповідно до кредитного договору від 18.06.2008р., укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_6, остання отримала грошові кошти в сумі 46850грн. зі сплатою 22 % річних, відповідач ОСОБА_2 є поручителем за вищевказаним кредитним договором та несе солідарну відповідальність перед кредитором, строк дії кредитного договору по 17.06.2015р., заборгованість за тілом кредиту станом на 21.10.2014р. становить 45609,94грн., відповідач ОСОБА_6 здійснила погашення тілу кредиту приблизно 1200,00грн., останні платежі здійснила у грудні 2008р. та 17.11.2013р. Вважає, що, оскільки кредитним договором передбачено щомісячне погашення взятих зобов,язань, тому суд повинен застосувати строки позовної давності, який починається з часу настання права вимоги банку про стягнення заборгованості. Крім того, в матеріалах справи є лист без дати , який було надіслано ОСОБА_6, про підвищення процентної ставки до 25%, лист повернувся з поштовою відміткою за строком зберігання, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_6 внесла щомісячний платіж за листопад грудень 2008р., тобто ОСОБА_6 погодилась з підвищенням процентної ставки, після чого не здійснювала погашення взятих на себе зобов,язань, відповідно, у банка виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до договору поруки укладеного між позивачем та ОСОБА_2, кредитор зобов,язаний письмово повідомляти поручителя про невиконання боржником зобов,язань за кредитним договором, між тим, ОСОБА_2 не повідомили про підвищення кредитної ставки та про порушення ОСОБА_7 зобов,язань за кредитним договором, що є порушенням умов договору поруки. Таким чином, вважає, що відповідно до ст.ст.553ч.1,554ч.1,2, 559ч.4 ЦК України строк дії поручительства не є строком захисту порушеного права, а є строком наявності суб,єктивного права кредитора та суб,єктивного зобов,язання поручителя, після закінчення якого вони припиняються, це свідчить про те, що зі спливом цього строку ніяких дій відносно реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судовий засобів захисту свого права, кредитор здійснювати не може. Більше того, закінчення строку, встановленого договором поруки, також, як і його сплив 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов,язання, припиняє поручительство при умовах, що кредитор в час строку дії поручительства не звернувся до суду з поручителю. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_6 з грудня 2008р. не виконує свої обов,язки за кредитним договором, між тим, позивач лише у 2014р. звернувся до суду з позовом, тому, вважає, що поручительство ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором є припиненим, а вимоги позивача до ОСОБА_2 необґрунтованими та такими, що не підлягають в даній частині позовних вимог задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що згідно до умов кредитного договору № 337А/08-9 від 18.06.2008р. ОСОБА_4 був наданий кредит в сумі 46850,00 грн., строком до 17.06.2015року, зі сплатою 22 % річних та щомісячною сплатою комісії у розмірі 60,91грн. ( а.с.5-13), згідно листа в.о. начальника відділення Донецької філії ВАТ «ВіЕйБіБанк», ОСОБА_4 була повідомлена щодо підвищення процентної ставки за вказаним договором до 25 % річних, починаючи з 14.11.2008р. (т.1 а.с.16-17).

Графік щомісячного погашення заборгованості по кредиту і відсоткам до Кредитного договору № 337А/08-9 від 18.06.2008р. є невід,ємною частиною вказаного кредитного договору ( т.1 а.с. 14-15).

Згідно п.1.3 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 22 % річних, які згідно з п.2.4.1 цього договору розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами із розрахунку рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дня, які сплачуються позичальником згідно з п.2.5 цього договору.

Згідно п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов,язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними до цього договору. Не пізніше визначеного п.1.2 цього договору строку, повернути банку всю суму кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати передбачені пп.1.3.1 (якщо умовами кредитування передбачена щомісячна комісія), 2.3 цього договору також на вимогу банку сплачувати неустойку.

Згідно до п.3.2.4 кредитного договору ОСОБА_5 має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником/ Поручителем за цим договором та/або договором застави/поруки.

Згідно п.4.1 кредитного договору за використання кредитних коштів не за цільовим призначенням позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми використаних не за призначенням кредитних коштів.

Згідно п.4.3 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми невиконаних зобов,язань, строк сплати яких настав.

Згідно до договору застави автотранспортного засобу від 18.06.2008року, ОСОБА_4 передала ВАТ «ВіЕйБіБанк» в заставу автомобіль марки ЗАЗ TF699P LANOS, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість предмету застави згідно з договором купівлі-продажу становить 46850,00грн. (т.1 а.с.20-24).

Відповідно до листа ВАТ «ВіЕйБіБанк» (без дати), останній адресований ОСОБА_4, яку повідомили про підвищення процентної ставки за кредитним договором № 337А/08-9 від 18.06.2008р. до 25% річних, починаючи з 14.11.2008р., у зв,язку з чим ВАТ «ВіЕйБіБанк» просив підписати додаткову угоду до кредитного договору про збільшення процентної ставки та надати підписаний примірник такої додаткової угоди до установи банку не пізніше 14.11.2008р. та нагадав ОСОБА_4, що згідно умов договору у разі відмови від підвищення процентної ставки, вона зобов,язана не пізніше 14.11.2008р. повернути банку існуючу заборгованість за кредитом, нараховані проценти та можливі штрафні санкції у повному обсязі (т.1 а.с.16), зазначений лист було направлено ОСОБА_4 04.11.2008р. поштою з повідомленням, відповідно до відмітки пошти вказаний лист було повернуто за строком зберігання, на конверті дата повернення листу 16.12.2008р. (т.1 а.с.17-19).

Відповідно до ст..509 ч.1 ЦК України зобов,язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов,язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст..527 ч.1 ЦК України боржник зобов,язаний виконати свій обов,язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов,язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов,язанні встановлений строк його виконанання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст..598 ч.1 ЦК України зобов,язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно до ст..599 ЦК України зобов,язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст..610 ЦК України порушенням зобов,язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов,язання (неналежне виконання).

Згідно до ст..615ч.2 ЦК України одностороння відмова від зобов,язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов,язання.

Згідно до ст..629 ЦК України договір є обов,язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст..1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов,язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов,язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України боржник зобов,язаний повернути кредитору кредит ( грошові кошти у той самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, з яким погоджується суд , загальний розмір невиконаних зобов*язань відповідача ОСОБА_4 перед банком станом на 21.10.2014р. становить 121 359,12грн., а саме: заборгованість по кредиту 45609,94грн., заборгованість по відсоткам 59187,00грн., заборгованість по комісії - 4324,58грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту 12237,60грн., останній платіж здійснено 17.11.2011р., тому, у зв,язку з порушенням відповідачем істотних умов кредитного договору, вказана заборгованість підлягає стягненню з останньої відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 553-554, 624,626, 1049,1050,1054 ЦК України.

Відносно позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Згідно Договору поруки від 18.06.2008р., укладеного між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_2, останній солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_4 зобов,язань у повному обсязі за кредитним договором № 337А/08-9 від 18.06.2008р. (т.1 а.с.25-26).

Відповідно до п.1.3 договору поруки поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту і обсягу забезпеченого порукою зобов,язання за Кредитним договором, цей Договір буде діяти до повного виконання зобов,язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1 поручитель зобов,язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов,язань перед кредитором , погасити протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов,язань, заборгованість по кредитному договору.

Відповідно до п.2.3 договору поруки кредитор зобов,язується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов,язань, збільшення зобов,язань боржника за кредитним договором порівняно з днем його укладення .

Судом не встановлено і стороною позивача не доведено про повідомлення поручителя про невиконання боржником своїх зобов,язань.

Відповідно до п.3.3 договору поруки порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачений чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до п.3.4. поручитель погоджується з тим, що при внесенні будь-яких змін у Кредитний договір , в тому числі якщо такі зміни збільшують обсяг відповідальності поручителя або відбулася новація зобов,язання, такі зміни розповсюджуються на цей Договір поруки і не є підставою для припинення поруки.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов,язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов,язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов,язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Уразі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов,язання не пред,явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов,язання не встановлений або встановлений моментом пред,явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред,явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Правовий аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб,єктивного права кредитора й суб,єктивного обов,язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред,явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припиненням права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов,язань застосоване у другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України словосполучення «пред,явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов,язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред,явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред,явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов,язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Відповідно до п.3.3 та п.3.7. договору поруки від 18.06.2018р. сторони погодили, що порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачений чинним законодавством та цим договором; даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами .

Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Саме таку правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14).

Згідно розрахунку заборгованості ( т.1 а.с.4) , починаючи з 17.11.2011 року позичальник ОСОБА_4 належним чином не виконує умови Кредитного договору, тобто перестала виконувати свої зобов`язання за цим договором (згідно розрахунку зараховано останній раз 17.11.2011р. 300грн.) .

27.10.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за вказаним договором. Тобто, банк звернувся з позовом до поручителя ОСОБА_2 про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за кредитним договором після спливу шести місяців з часу несплати боржником чергового платежу за договором.

За таких обставин суд приходить до висновку, що порука є припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, а позовні вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5,6,10,11, 88,107,208,215 ЦПК України, ст.ст.509, 526,549,550,551,553-554,559, 610,612,625,629,1048-1050,1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5 банк» за кредитним договором № 337А/08-9 від 18.06.2008р. заборгованість в сумі 121 359,12грн., а саме: заборгованість по кредиту 45609,94грн., заборгованість по відсоткам 59187,00грн., заборгованість по комісії - 4324,58 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту 12237,60грн., а також, судовий збір в сумі 1213,59грн.

В частині позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко