Провадження 2/127/4936/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участюпозивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в :

позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та Микитюк (дівоче прізвище «Слюсар») І.Г. познайомились у 2000 році в м. Вінниці. Вони товаришували і мали гарні дружні відносини до кінця 2001 року. Їх спілкування припинилось, коли позивач дізнався, що в листопаді 2001 року ОСОБА_4 офіційно уклала шлюб із ОСОБА_3

У 2002 році позивач раптово зустрів ОСОБА_4, яка розповіла, що її шлюб із ОСОБА_3 є невдалим і після цього він із ОСОБА_4 відновив стосунки, які перейшли у більш близькі. Через деякий час позивач поїхав працювати у м. Київ, а ОСОБА_4 повідомила, що вирішила повернутись до свого чоловіка.

У 2006 році позивач влаштувався на військову службу по контракту і до літа 2014 року перебував за кордоном. Влітку 2014 року він приїхав у відпустку до м. Вінниці і дізнався, що у ОСОБА_4 народилась донька. Він зустрівся із ОСОБА_4 і з її донькою ОСОБА_5 і був вражений тим, як дівчинка схожа на його племінницю та деякими рисами на нього. ОСОБА_4 розповіла йому, що ОСОБА_5 це його донька, що вона не говорила йому про це раніше, оскільки бажала зберегти свою сімю. Оскільки батьком дитини записаний ОСОБА_3, проте він не погодився вирішити питання щодо внесення змін в актовий запис, він змушений був звернутись до суду з позовом. Просив визнати його батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задоволити. Зауважив, що ОСОБА_4 розповіла йому, що він є батьком її доньки ОСОБА_5, а дитина була зачата в період, коли ОСОБА_4 не проживала із чоловіком. Він знає, що ОСОБА_5 його донька і бажає бути записаний батьком у свідоцтві про її народження, тому просив позов задоволити. Заперечив проти проведення генетичної експертизи, оскільки і ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнали позов. Пояснив, що інших дітей він не має і в шлюбі не перебуває.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і просив їх задоволити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, надав нотаріально посвідчену 26.06.2015 року заяву про те, що позов визнає і просить справу розглядати без його участі (а.с. 21). В заяві зазначив, що весь час він сумнівався з приводу батьківства ОСОБА_5, оскільки вона не була схожою на нього.

Третя особа ОСОБА_4 позов визнала та просила його задоволити. Суду пояснила, що саме ОСОБА_1 є біологічним батьком її доньки ОСОБА_5, народженої у шлюбі із ОСОБА_3, у звязку з чим останній був записаний її батьком. Зауважила, що шлюб із ОСОБА_3 не склався і вони його розірвали в 2006 році, оскільки у ОСОБА_3 весь час були сумніви щодо батьківства. Ангеліна знає правду про свого біологічного батька ОСОБА_1 Вважає, що підстав для призначення судово-генетичної експертизи немає.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в листопаді 2001 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклав шлюб із Микитюк (дівоче прізвище Слюсар) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_5 народилась 24 вересня 2003 року в м. Вінниці, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.10.2003 року зроблено відповідний запис за №2919 і видано свідоцтво про народження серії 1-АМ №205927. Її батьком зазначений ОСОБА_3, матірю ОСОБА_4 (а.с. 4).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1485 від 27.11.2006 року (а.с. 5) і видано ОСОБА_4 свідоцтво про розірвання шлюбу.

Оскільки дитина народилась 24.09.2003 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, при розгляді справи суд застосовує відповідні норми КпШС України в редакції 1969 року.

Відповідно до вимог ст. 52, 54 КпШС України походження дитини від батьків, які перебувають між собою у шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Згідно ст. 53, 55 КЗпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою у шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків тощо. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» від 12.06.1998 року №16 питання про походження дитини від осіб, які не перебувають між собою у шлюбі й не подали в органи РАГС спільної заяви про їх реєстрацію як батьків, може вирішуватися судом за заявою про встановлення батьківства (факту батьківства, факту визнання батьківства), поданою, зокрема, одним із батьків. Доказами визнання батьківства можуть бути, зокрема, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері, так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для зясування питань, повязаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Аналізуючи пояснення осіб, які беруть участь в справі, зокрема усні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які підтверджують походження дитини ОСОБА_5 від позивача, враховуючи позицію відповідача ОСОБА_3 щодо визнання позову, суд не вважає необхідним призначати відповідну експертизу.

При ухваленні рішення суд також враховує вимоги п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» від 12.06.1998 року №16, у якому судам розяснюється про те, що в тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про встановлення батьківства мають розглядатися лише одночасно із вимогами про вилучення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, яким підтверджувалось її походження.

Суд вважає, що право позивача на батьківство підлягає захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 53, 54, 55 КпШС України в редакції 1969 року, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» від 12.06.1998 року №16, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Встановити батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вилучити відомості з актового запису № 2919 від 23.10.2003 року про народження ОСОБА_5, вчиненого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: