Справа №587/2849/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2194/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Нижньосироватське»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року

у справі за позовом заступника прокурора Сумської області в інтересах держави до Головного управління Держземагенства у Сумській області, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, -

в с т а н о в и л а:

10.12.2014 року заступник прокурора Сумської області в інтересах держави звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Сумській області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх в оренду» від 03 лютого 2014 року щодо земельних ділянок площами 29,0531 га та 132,9603 га та визнати недійсними договори оренди даних земельних ділянок, укладені 14 березня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та ОСОБА_3 Свої вимоги мотивує тим, що прокуратурою області в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів проведено перевірку законності відведення головним управлінням Держземагенства у Сумській області земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 В ході перевірки встановлено, що накази від 03.02.2014 року та договори оренди від 14.03.2014 року суперечать нормам земельного та цивільного законодавства. Під час прийняття рішення головним управлінням Держземагенства у Сумській області щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 враховано наявність у нього досвіду роботи у сільському господарстві, хоча перелік документів, що має підтверджувати такий досвід, Кабінетом Міністрів України згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» не затверджений. При цьому ОСОБА_6 не має освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Також посилається на те, що ОСОБА_6 не мав наміру займатись фермерським господарством, а земельні ділянки отримані в оренду в обхід конкурсної процедури для здійснення їх обробітку ТОВ «Нижньосироватське». Крім того постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року визнано протиправними та скасовані накази Головного управління Держземагенства у Сумській області від 10 жовтня 2013 року та 14 жовтня 2013 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовними площами 126 га та 35 га.

Рішенням суду від 27 жовтня 2015 року визнано незаконними та скасовано накази Головного управління Держземагенства у Сумській області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх в оренду» від 03 лютого 2014 року за № СМ :15:001/00000126 щодо земельних ділянок та передачі їх в оренду» від 03 лютого 2014 року за № СМ :15:001/00000126 щодо земельної ділянки площею 29,0531 га за кадастровим номером :15:001:0343 та № СМ /:15:004/00000127 щодо земельної ділянки площею 132, 96 03 га за кадастровим номером :15:004:0037.

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок площею 132,9603 га за кадастровим номером :15:004:0037 та площею 29,0531 га за кадастровим номером :156001:0343, які розташовані на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району, укладені 14 березня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та ОСОБА_3.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та ОСОБА_3 на користь держави по 2 436 гривень судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити Прокуратурі Сумської області у задоволенні позову. Вважає, що рішення суду прийняте з порушеннями норм матеріального та процесуального права, висновки, які зроблені судом не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_6 надав належний доказ на підтвердження того, що він має досвід роботи у сільському господарстві, а саме: копію трудової книжки, який судом не враховано. Висновок суду про те, що ОСОБА_6 не мав наміру здійснювати на орендованих земельних ділянках господарську діяльність, а її ніби-то здійснює ТОВ «Нижньосироватське», яке і отримало цю земельну ділянку поза конкурсними процедурами, не підтверджений належними доказами. ОСОБА_6 сплачує орендну плату за спірним договором оренди землі та обробляє земельні ділянки шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод тощо. Також вважає, що прокурор у даній справі не має статусу позивача, так як ГУ Держземагенства у Сумській області та Державна інспекція сільського господарства у Сумській області мають достатній обсяг повноважень, як на здійснення державного нагляду в спірних правовідносинах, так і на здійснення процедури досудового врегулювання спору у сфері земельних правовідносин, а також на здійснення представництва Держави в судах у сфері земельних правовідносин.

В апеляційній скарзі ТОВ «Нижньосироватське» також просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити Прокуратурі Сумської області у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що зміст ухваленого рішення не відповідає дійсним обставинам справи, зокрема в частині встановлення тієї обставини, що ніби-то ТОВ «Нижньосироватське» здійснює господарську діяльність на земельних ділянках, які надані в оренду ОСОБА_3 Встановивши вказану обставину, суд вирішив питання про права та обовязки товариства, не залучивши його до участі в даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_7, представника ТОВ «Нижньосироватське» ОСОБА_8, представника прокуратури Сумської області ОСОБА_9, представника Головного управління Держземагенства у Сумській області, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_10 та представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ТОВ «Нижньосироватське» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 фактично не мав досвіду роботи у сільському господарстві, не мав наміру займатись фермерським господарством, не користувався переданими йому в оренду земельними ділянками, отримав в оренду в обхід конкурсної процедури земельні ділянки саме для їх користування ТОВ «Нижньосироватське». Крім того, виходячи з вимог ст.ст.123 та 124 ЗК України та ст.16 Закону України «Про оренду землі», - у звязку із скасуванням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, відсутні правові підстави для передачі цих земельних ділянок в оренду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся з заявою до Головного управління Держземагенства у Сумській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років орієнтовною площею 161 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності (ріллі), яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району, до якої додав певні документи (а.с.9).

Наказами Головного управління Держземагенства у Сумській області від 10 жовтня 2013 року та 14 жовтня 2013 року ОСОБА_3 наданий дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 126 га та 35 га ( а.с.17,18).

Наказом Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03 лютого 2014 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 строком на 7 років площами 29,0531 га та 132,9603 га за рахунок земель державної власності (ріллі), які розташовані за межами населеного пункту на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району ( а.с.19, 26).

На підставі цих наказів 14 березня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та ОСОБА_3 укладено договори оренди земельних ділянок площами 132,9603 га та 29,0531 га, державна реєстрація яких була вчинена 14 березня 2014 року реєстраційною службою Сумського районного управління юстиції ( а.с.20-21, 25, 27-28, 32).

Згідно актів прийняття-передачі від 2014 року Головне управління Держземагенства у Сумській області передало, а ОСОБА_6 прийняв дані земельні ділянки ( а.с.24, 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.06.2003року № 973-IV «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України від 19.06.2003року № 973-IV «Про фермерське господарство» визначено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Під час прийняття Головним управлінням Держземагенства у Сумській області рішення щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 враховано, що він має досвід роботи у сільському господарстві. На підтвердження цієї обставини він надав копію трудової книжки, в якій зроблено запис про те, що з 10 січня 2011 року він працює на посаді заступника директора з комерційних питань ПП «Альфа-Ком», а також довідку ПП «Альфа-Ком» від 04 листопада 2013 року, вих. № 46-к про те, що ОСОБА_6 працює на вказаній посаді та довідку Ширяєвського відділення Миколаївської МДПІ від 31.01.2008 року про те, що ПП «Альфа-Ком» являється платником фіксованого сільськогосподарського податку з 01 січня 2008 року ( а. с. 13, 14, 15).

Проте зайняття посади заступника директора з комерційних питань ПП «Альфа-Ком», яке являється платником фіксованого сільськогосподарського податку, ще не надає ОСОБА_3 право на отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства, так як відповідний перелік документів, що підтверджує досвід роботи у сільському господарстві відповідно до Закону України «Про фермерське господарство» затверджується виключно Кабінетом Міністрів України. Оскільки на сьогодні відповідний перелік документів Кабінетом Міністрів не затверджено у Головного управління Держземагенства у Сумській області була відсутня правова підстава для визначення досвіду роботи ОСОБА_3 у сільському господарстві. Освіти ж, здобутої в аграрному навчальному закладі, ОСОБА_6 не має.

Крім того згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів від 26 листопада 2014 року ОСОБА_6 не отримував заробітну плату упродовж 2011-2014 років у ПП «Альфа-Ком». Довідка Ширяєвського відділення Миколаївської МДПІ про те, що ПП «Альфа-Ком» являється платником фіксованого сільськогосподарського податку з 01 січня 2008 року, надана ОСОБА_3 Головному управлінню Держземагенства у Сумській області, датована 31.01.2008 року.

При цьому частково у 2011 році ОСОБА_3 нараховувалась заробітна плата у ТОВ «Лоялті Медіа» та частково у 2013 році у ТОВ «Сіріус 2012» ( а.с.39, 40).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців дані товариства зареєстровані в м. Києві, а види їх економічної діяльності не повязані з сільським господарством ( а.с.50-54, 55-59).

Судом першої інстанції також встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держземагенства у Сумській області від 10 вересня 2013 року № 4633/13-07 про відмову у видачі ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 161,00 га в оренду; визнано протиправними та скасовані накази Головного управління Держземагенства у Сумській області від 10 жовтня 2013 року та 14 жовтня 2013 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовними площами 126 га та 35 га, яка ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року була залишена без змін ( а.с.61-64, 65-68).

За приписами ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним, зокрема, частиною другою статті 134 цього Кодексу (передача громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства) здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто, підставою для надання земельної ділянки в оренду є дозвіл органу виконавчої влади на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що такі дозволи, а саме: накази Головного управління Держземагентства у Сумській області від 10.10.2013 № СМ/:15:004/00000433 та від 14.10.2013 № СМ/:15:001ДЮ000436 про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проектів землеустрою, були визнані протиправними та скасовані постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 у справі № 818/8847/13-а, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року.

Під час розгляду зазначеної адміністративної справи ухвалою суду від 04 лютого 2014 року було забезпечено позов ОСОБА_5 та заборонено Головному управлінню Держземагенства у Сумській області вчиняти дії по затвердженню проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок громадянину ОСОБА_3 Під час вирішення судом питання про забезпечення позову в судовому засіданні був присутній представник Головного управління Держземагенства у Сумській області, проте не повідомив суд про існування наказу Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03 лютого 2014 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 (а. с. 159-162 том 1).

Таким чином, не дивлячись на те, що накази про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду оспорювались в судовому порядку, Головне управління Держземагенства у Сумській області винесло наказ про затвердження проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_3, а в подальшому, навіть за існування рішення суду про визнання протиправними та скасування наказів від 10 жовтня 2013 року та 14 жовтня 2013 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, уклало з останнім договори оренди спірних земельних ділянок.

Враховуючи відсутність у Головного управління Держземагенства у Сумській області правової підстави для визначення досвіду роботи ОСОБА_3 у сільському господарстві, а також виходячи із вимог ст. ст. 123,124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», у зв'язку із скасуванням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду та відсутню підстави для передачі цих земельних ділянок в оренду ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову заступника прокурора Сумської області. Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 про те, що справу розглянуто за позовом особи, яка не має повноважень на ведення справи, не має цивільної процесуальної дієздатності у спірних правовідносинах, не заслуговують на увагу, оскільки ст. 45 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

При пред'явленні позову прокурором з посиланням на положення ст. 14 Конституції України наведено обґрунтування порушених інтересів держави незаконною передачею в оренду ОСОБА_3 спірних земельних ділянок і порушено інтереси держави у сфері земельних відносин. Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_3 про те, що належними позивачами в даній справі є Головне управління Держземагенства у Сумській області та Державна інспекція сільського господарства у Сумській області, так як Головне управління Держземагенства у Сумській області відповідно до позовних вимог є відповідачем в справі, а у Державної інспекції сільського господарства України згідно з положеннями ст. 188 ЗК України, ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затв. Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 459/2011 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) відсутні повноваження щодо звернення до суду.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 про те, що судом не враховано висновок Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства», так як у справі, яка переглядається, обставини справи є істотно відмінними.

В той же час колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТОВ «Нижньосироватське» про відсутність підстав для встановлення судом обставини здійснення товариством господарської діяльності на земельних ділянках, які надані в оренду ОСОБА_3

Нецільове використання земельних ділянок, наданих в оренду ОСОБА_3 відповідно до п. п. 5.2.; 12.2. договорів оренди, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для їх припинення шляхом розірвання, а не для визнання недійсними.

Сама ж по собі інформація Нижньосироватської сільської ради про використання спірних земельних ділянок протягом 2014 року ТОВ «Нижньосироватське» та відповідних державних органів про не надання Фермерським господарством «Нижньосироватське», засновником якого є ОСОБА_6, статистичної звітності щодо здійснення господарської діяльності, з достовірністю не підтверджують ту обставину, що ОСОБА_6 отримав спірні земельні ділянки в оренду з метою здійснення їх обробітку ТОВ «Нижньосироватське», а тому рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно змінити, виключивши ці посилання з його мотивувальної частини.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.3; 309 ч. 1 п. 3; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нижньосироватське» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання про отримання ОСОБА_3 земельних ділянок в оренду для здійснення їх обробітку ТОВ «Нижньосироватське».

В іншій частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -