Справа № 185/9182/15-ц
Провадження № 2/185/4890/15
11 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,
при секретарі Муржиєвій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
21 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 117324 грн. 50 коп.
В обґрунтування позову він вказав на те, що 07 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № КЗИПФ/1003454.1. За умовами кредитного договору ОСОБА_1 надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 135000 грн. строком до 21 листопада 2017 року зі сплатою 18,2 % річних. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Але у порушення умов договору, відповідач ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобовязання, починаючи з моменту отримання кредитних коштів перестала належним чином сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість. Отже, станом на 06 серпня 2015 року заборгованість становить 117324 грн. 50 коп., яка складається з наступного:
- суми заборгованості по щомісячній комісії 3240 грн.
Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до змісту ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Кредит, наданий за даним Договором, забезпечується заставою нерухомості, порукою ОСОБА_3
07 травня 2013 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № КЗИПФ/1003454.1 від 07 вересня 2012 року (арк.с.35)
Відповідно до якої п.1.2 кредитного договору було викладено в наступній редакції: - «Сума кредиту, що надається, становить 135000 грн.», а п.4.1 викладено в такій редакції: - «В процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності, забезпеченості, цільового використання. При погашенні заборгованості за даним Договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у Додатку №3, який є невідємною частиною цього Договору.»
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Однак у порушення умов договору, відповідач ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобовязання, починаючи з моменту отримання кредитних коштів перестала належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість.
Отже, станом на 06 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 117324 грн. 50 коп., яка підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.4) і яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Таким чином, вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1173 грн. 25 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 629, 631, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.
- суми заборгованості по щомісячній комісії 3240 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1173 (одна тисяча сто сімдесят три) грн. 25 (двадцять пять) коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: У.М. Болдирєва