АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/1745/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1979/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю: секретаря Шевчук Ю.Г.,

представника апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 23 жовтня 2008 року згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., подарував відповідачу житлову квартиру з господарськими будівлями, яка складається з цегляної житлової квартири, цегляного гаража, металевої огорожі, та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Проте мав на меті подарувати половину будинку, гараж та земельну ділянку, необхідну для їх обслуговування. При цьому заяву про розподіл житлового будинку на дві окремі квартири, дві поштові адреси та розподіл земельної ділянки не подавав, про існування таких документів не знав. У зв'язку з домовленістю земельна ділянка мала залишитись у спільному користуванні. Після укладення договору ОСОБА_3 почав чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою та розміщеними на ній господарськими будівлями. Тому просив суд визнати недійсним договір дарування від 23 жовтня 2008 року, як правочин вчинений під впливом обману.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 лютого 2014 року в позові відмовлено.

ОСОБА_5, яка не брала участь у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати і відмовити позивачу у позові у зв'язку з тим, що він є передчасним до розгляду кримінальної справи. Посилається на незаконність рішення суду, в якому закріплено обставини позбавлення її права спільної сумісної власності на майно подружжя.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Позивач визнав її обґрунтованою. Відповідач і його представник визнали апеляцію не обґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно і Державного акту на право власності на земельну ділянку власником квартири № 2 з господарськими будівлями і земельної ділянки площею 0,588 га, які розташовані по АДРЕСА_1, є ОСОБА_2 Відповідно до договору дарування від 23 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., ОСОБА_2 подарував квартиру № 2 з господарськими будівлями і земельну ділянку площею 0,588 га по АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_3 У власноручній заяві ОСОБА_2, написаній на ім'я приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвої О.В., зазначено, що йому нотаріусом роз'яснено зміст договору довічного утримання, спадкового договору, договору дарування, і він бажає укласти саме договір дарування квартири № 2 з господарськими будівлями та земельної ділянки по АДРЕСА_1. На вказаній заяві також є власноручний запис дружини дарувальника ОСОБА_5, що вона не заперечує проти укладення такого договору дарування.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не доведені. Вчинення правочину відповідає вимогам закону. Волевиявлення ОСОБА_2 було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Відповідно до п. 10 договору дарування, укладеного між сторонами, дарувальник та обдарований підтвердили, що укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

В силу ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Тому суд обґрунтовано дійшов висновку, що позивач не надав суду достатніх доказів того, що ОСОБА_3 з метою вчинення договору дарування шляхом активних дій (заперечення фактів) або бездіяльності (замовчування фактів) навмисно ввів його в оману щодо істотних обставин в частині дарування квартири і земельної ділянки, які б могли перешкодити вчиненню оспорюваного правочину.

Безпідставними є доводи апелянта про закріплення у судовому рішенні обставини позбавлення її права спільної сумісної власності на майно подружжя.

Із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 23 жовтня 2008 року (а.с. 72) вбачається, що вона дає згоду на дарування її чоловіком ОСОБА_2, з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі і проживає спільною сім'єю, придбаного ними у зареєстрованому шлюбі нерухомого майна - квартири № 2 з господарськими будівлями і земельної ділянки площею 0,588 га по АДРЕСА_1 сину ОСОБА_3 та дає згоду на укладення договору дарування.

Апеляційна скарга не містить посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і його висновки про недоведеність вимог позивача про вчинення правочину під впливом обману і наявність підстав для визнання його недійсним.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Цішковський В.А. Справа № 22-ц/792/1979/15

Доповідач - Талалай О.І. Категорія: № 19, 21