Ухвала

іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до міського відділу державної виконавчої служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, треті особи: товариство з додатковою відповідальністю «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод», Кам'янець-Подільське управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2012 року стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» (далі - ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод») на її користь 504,59 грн. невиплаченої заробітної плати. Рішенням цього ж суду від 15 липня 2013 року з цього ж заводу стягнуто на її користь 1 194,93 грн. компенсації заробітної плати з урахуванням індексу інфляції. У межах виконавчих проваджень про стягнення цих коштів з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_4 504,54 грн. та 1 194,93 грн. було перераховано державним виконавцем як борг з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на картковий рахунок позивача, при цьому банком згідно з діючими тарифами було стягнуто комісію за поповнення картки позивачки, відповідно, 5,05 грн. та 5,97 грн. Позивач вважала, що ці кошти утримані банком внаслідок неналежної вказівки на призначення платежу відділу державної виконавчої служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області (далі - ВДВС Кам'янець-Подільського МРУЮ Хмельницької області).

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати дії ВДВС Кам'янець-Подільського МРУЮ Хмельницької області при здійсненні своїх повноважень при перерахуванні стягнутої заробітної плати з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» як боргу незаконними, стягнути з відповідача на її користь недоотриману заробітну плату та компенсацію по заробітній платі відповідно у розмірі 5,05 грн. та 5,97 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Вирішуючи даний спір, суди дійшли вірного висновку, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України, з врахуванням положень ст. 1173 ЦК України, щодо наявності вини, підлягають доведенню неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Встановлено, що рішенням суду від 25 квітня 2012 року стягнуто з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_4 504,59 грн. невиплаченої заробітної плати. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2013 року з цього ж заводу стягнуто на її користь 1 194,93 грн. компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

В межах виконавчих проваджень про стягнення цих коштів з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_4 504,54 грн. та 1 194,93 грн. було перераховано державним виконавцем як борг з ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на картковий рахунок позивача, при цьому банком згідно з діючими тарифами було стягнуто комісію за поповнення картки позивачки - відповідно 5,05 грн. та 5,97 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив з безпідставності заявленого позову, оскільки переказані позивачці ВДВС кошти на виконання рішень суду є нецільовим поповненням рахунку, відповідно банком утримана комісія згідно з умовами договору банківського рахунку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вірно відхилив доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову.

Встановлено, що у платіжних дорученнях від 06 грудня 2012 року № 4262 та від 17 лютого 2014 року № 482, якими ВДВС перераховував відповідно 504,59 грн. та 1 194,93 грн. публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк»), у графі «призначення платежу» вказано: «для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_4 Борг з ТДВ «ПЕМЗ» згідно виконавчого листа від 31 липня 2012 року».

Так, згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Також в засіданні апеляційного суду заявник пояснила, що на пропозицію державного виконавця відкрити рахунок у банку для перерахування їй стягнутих коштів, вона письмово надала реквізити наявного у неї карткового рахунку, на який їй зараховується пенсія.

Ця обставина підтверджується матеріалами виконавчих проваджень, досліджених судами.

Згідно повідомлень ПАТ КБ «ПриватБанк» від 05 травня 2015 року, від 16 червня 2015 року між позивачем і ПАТ КБ «ПриватБанк» по вказаній карті укладено договір про надання банківських послуг, що складається із заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Відповідно до укладеного між ОСОБА_4 та банком договору комісія за поповнення картки безготівковим платежем від третіх осіб становила 1 % (для суми 504,59 грн.) та 0,5 % - для 1194,93 грн.

Таким чином єдиним цільовим поповненням вказаної пенсійної картки позивачки є перерахування їй пенсії органом Пенсійного фонду України. Зарахування платежів від інших осіб, у тому числі й органу ДВС, є нецільовим поповненням рахунку, що здійснюється на умовах, визначених укладеним між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» договором про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Таким чином, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволення позову, вирішивши справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М. Фаловська