АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6637/15 Головуючий 1 інст. Степаненко Г.І.
Справа № 615/594/14-ц Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 16 липня 2014 року по справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) «Маяк» до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, стягнення майнової шкоди внаслідок руйнування та пошкодження житла наймачем,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Маяк» (далі - ПСП «Маяк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування будинком № 4 по вул. 70 років Жовтня у с. В. Губщина Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, та виселити її iз вказаного житлового приміщення без надання іншого житла, стягнути з ОСОБА_3 у відшкодування спричиненої нею майнової шкоди 104 376 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління від 16 квітня 1999 року будинок № 4 по вул. 70 років Жовтня у с. В. Губщина Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області був переданий підприємству в довірче управління та перебуває на його балансі. Вказував, що згідно договору найму житлового приміщення від 1 січня 2008 року № 30, який був укладений між ним та ОСОБА_3, останній наданий вказаний будинок у тимчасове користування (найм).

У 2009 році ОСОБА_3 припинила трудові відносини з підприємством i з того часу у спірному житловому будинку не проживає, хоча i залишається зареєстрованою за вказаною адресою.

У звязку з зазначеним та на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України позивач просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним будинком, та підлягає виселенню відповідно до ст.. 124 цього Кодексу.

Крім того, позивач посилався на те, що ОСОБА_3 своїми діями привела спірний будинок у непридатний для проживання стан, чим завдала підприємству майнову шкоду у poзмipi 104 376 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.. 190 ЖК України.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що ПСП «Маяк» не має права на розпорядження спірним будинком.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 16 липня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 4 по вул. 70 років Жовтня у с. В. Губщина Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, та виселено ОСОБА_3 iз вказаного житлового приміщення з вказівною Валківському PВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: Харківська область, Валківській район, с. В. Губщина, вул. 70 років Жовтня, 4. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане рішення суду першої інстанції було оскаржено сторонами з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ПСП «Маяк» просить скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у позові ПСП «Маяк».

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ПСП «Маяк» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник ПСП «Маяк» та ОСОБА_3 підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити за вказаними в них підставами.

При цьому представник ПСП «Маяк» пояснила, що позов про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням громадського житлового фонду на підставі вимог ст. 71 ЖК України.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ПСП «Маяк» задоволенню не підлягає, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції в повному обсязі не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПСП «Маяк», суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав право на укладання договору найму спірного будинку з ОСОБА_3, а остання не проживає в цьому будинку понад шість місяців без поважних причин , що відповідно до вимог ст.. 71 ЖК України є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням та виселення із зняттям її з реєстраційного обліку. Відмовляючи у задоволенні позову ПСП «Маяк» про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, суд першої інстанції вважав їх недоведеними.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не у повному обсязі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 працювала у колгоспі «ім. XXI зїзду КПРС». У 1988 році ОСОБА_3 було виділено в користування будинок № 4 по вул. 70 років Жовтня у с. В. Губщина Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, в який вона вселилась та зареєструвалась.

У березні 1991 року колгосп «ім. XXI зїзду КПРС» був розподілений на два самостійних суб'єкта - колгосп «Маяк» та колгосп «iм. XXI з'їзду КПРС».

Правонаступником колгоспу «Маяк» було КСП «Маяк», на балансі якого перебував спірний будинок, а позивач ПСП «Маяк» є правонаступником КСП «Маяк».

Правонаступником колгоспу «iм. XXI з'їзду КПРС» є ПСП «Мельникове».

На підставі рішення виконавчого комітету Валківської районної ради народних депутатів від 17 вересня 1991 року № 278 право власності на спірний будинок зареєстровано за колгоспом «iм. XXI з'їзду КПРС» i у встановленому законом порядку така реєстрація не скасована.

Будинок № 4 по вул. 70 років Жовтня у с. В. Губщина Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області був переданий на баланс ПСП «Маяк» на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління від 16 квітня 1999 року.

Тобто відповідно до ст.4 ЖК України цей житловий будинок входив у громадській житловий фонд, управління яким відповідно до ст. 18 цього Кодексу України здійснювало ПСП «Маяк».

Між ПСП «Маяк» та ОСОБА_3 01 січня 2008 року був укладений договір найму вищевказаного будинку строком на один piк та передано його у користування відповідачу на пiдcтaвi акту передачі - приймання, який закінчився 01 січня 2009 року.

Даний договір відповідно до вимог ст. 62 ЖК України містить за своєю природою й цивільно-правові субсидіарні підстави його укладення, але не протиречить вимогам ЖК України.

Оскільки після 01 січня 2009 року ні одна із сторін договору не відмовилася від умов цього договору, останній відповідно до п. 5.2 був неодноразово пролонгований та той же термін й на тих же умовах, і діяв й на час розгляду цієї справи судом.

Зазначені обставини не спростовувалися сторонами й у суді апеляційної інстанції.

У звязку з зазначеним висновки суду першої інстанції про те, що до виниклих спірних правовідносин слід застосовувати норми Житлового кодексу України, ґрунтуються на вимогах закону.

Судом першої інстанції на підставі свідчень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та письмових повідомлень Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області, довідки Станичанської селищної ради Нововодолажського району Харківської області, актів обстеження спірного жилого будинку від 16.12.2013 та 05.03.2014, обґрунтовано зроблений висновок про те, що ОСОБА_3 не проживала у спірному будинку без поважних причин більш шести місяців.

Крім того, сама ОСОБА_3 як в суді першої так і апеляційної інстанції не оспорювала той факт, що з 2012 року постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 у Нововодолазькому районі Харківської області з чоловіком, і до спірного житлового будинку навідувалася епізодично.

У звязку з зазначеним судом першої інстанції обґрунтовано на підставі ст. 71 ЖК України зроблений висновок про те, що ОСОБА_3 втратила право користування спірним жилим будинком, а її періодичні появи в ньому лише з метою утримання цього житла за собою, не перериває сплив шестимісячного терміну строк збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином.

Однак, встановивши ці обставини, суд першої інстанції без належних правових підстав та обґрунтувань зазначив в своєму рішенні про необхідність виселення ОСОБА_3 з спірного житлового приміщення.

Посилання в позові ПСП «Маяк» на виселення ОСОБА_3 із спірного будинку на підставі ст. 124 ЦПК України, є безпідставними, оскільки спірне житлове приміщення не є службовим.

Відповідно до ст.7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV питання про зняття з реєстрації осіб, що користуються житловим приміщенням, залежить від вирішення питання про їх право проживання в цій квартирі (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР або статтею 405 ЦК України.

Тобто реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання можливо лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у звязку з його виселенням добровільно чи у примусовому порядку на підставі рішення суду про втрату права користування спірним жилим приміщенням.

Тому посилання позивача на необхідність зняття з реєстрації ОСОБА_3 у спірному будинку та висновки суду першої інстанції про зобовязання Валківського PВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: Харківська область, Валківській район, с. В. Губщина, вул. 70 років Жовтня, 4, є помилковими, оскільки ці правовідносини регулюються Законом України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У звязку з зазначеним рішення суду першої інстанції в частині виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення за адресою: с. В.Губщина, вулиця 70 років Жовтня, будинок № 4 Мельниковської сільської ради Валківського району Харківської області та зобовязання Валківського РС ГУДМС України в Харківській області зняти позивача з реєстрації за вказаною адресою підлягає скасуванню.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки районним судом на підставі вимог ст. 212 ЦПК України зроблений обґрунтований висновок про те, що позивачем не доведені обставини спричинення ОСОБА_3 матеріальної шкоди житловому будинку та розмір цієї шкоди відповідно до вимог ст. 190 ЖК України та ст. 1166 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ст.ст. 313,314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 16 липня 2014 року змінити, скасувавши його в частині: виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення за адресою: с. В.Губщина, вулиця 70 років Жовтня, будинок № 4 Мельниковської сільської ради Валківського району Харківської області та зобовязання Валківського РС ГУДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: с. В.Губщина, вулиця 70 років Жовтня, будинок № 4 Валківського району Харківської області.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Судді: