У Х В А Л А

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, реєстраційна служба Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У 2013 році ОСОБА_4 самовільно добудувала до своєї квартири АДРЕСА_1 балкон. 23 грудня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області видано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, на підставі якої 28 січня 2014 року реєстраційною службою Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області їй видано свідоцтво про право власності на квартиру, до складу якої був включений зазначений балкон.

Посилаючись на те, що відповідачка внесла до указаної вище декларації недостовірні дані щодо загальної площі своєї квартири, позивач просив визнати цю декларацію та свідоцтво про право власності відповідачки на квартиру недійсними.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 від 28 січня 2014 року недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, яка набрала законної сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта (квартири АДРЕСА_1) до експлуатації, що є підставою для визнання виданого на її підставі свідоцтва про право власності на цю квартиру недійсним.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25 січня 1991 року (т. 1 а.с. 87-88), в якому було визначено загальну площу квартири у розмірі 43 кв. м.

У 2013 році ОСОБА_4 добудувала до своєї квартири балкон.

23 грудня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області видано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, на підставі якої 28 січня 2014 року Реєстраційною службою Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, до складу якої був включений зазначений балкон.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, яка набрала законної сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області визнано дії Інспекції щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 11 грудня 2013 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23 грудня 2013 року протиправними та зобов'язано Інспекцію скасувати реєстрацію цих декларацій.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що спірний балкон відповідачка добудувала до своєї квартири без його згоди та дозволу виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, без затвердження проектної документації та з порушенням будівельних норм та правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК УКраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.

Задовольняючи позов та визнаючи свідоцтво про право власності відповідачки на нерухоме майно недійсним, суди першої та апеляційної інстанцій у порушення п. 1 ч. 6 ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановили, у чому полягає порушення прав ОСОБА_3, не перевірили, чи є обраний ним спосіб захисту порушеного права належним (ст. 16 ЦК України), якій нормі права він відповідає і не уточнили позовних вимог про те, чи не було предметом вимог позивача знесення балкону відповідачки, якщо він вважав його самочинним і таким, що порушує його права (ст. ст. 386, 391 ЦК України).

При цьому суди не врахували положення ч. 1 ст. 13 ЦК України про те, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, й того, що будинок сторін має зблокований тип і кожна квартира має окремий вихід до прибудинкової території. Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановили, яким чином балкон відповідачки порушує права позивача і яким чином ці права порушує видане їй свідоцтво про право власності на її квартиру, при тому, що не оспореною є декларація про готовність об'єкта до експлуатації, на підставі якої свідоцтво й видавалося, про що зазначено у ньому.

Отже, задовольняючи позов, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог не перевірили; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановили; не визначились які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова