№ 336/5495/15-ц
провадження № 2/336/2659/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Основаніє» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкають відповідачі по справі. Будинок є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської Ради та знаходиться на балансі МКП «Основаніє». За період з 01.01.2008 р. по 01.09.2014 р. сума заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 37354,81 грн., з яких заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території 10534,00 грн.; за комунальні послуги 26820,81 грн.

Посилаючись на ст.ст.66, 68 ЖК України, ст.ст.20, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15, 16, 509, 526, 625 ЦК України, МКП «Основаніє» просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу в розмірі 37354,81 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.22-27, 28-29). Заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, була повідомлена про розгляд даної справи у встановленому законом порядку про що свідчать розписки, наявні в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надавала.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що відповідачі користуються особовим рахунком № 102520342.

В квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджено наданим особовим рахунком та довідкою МКП «Основаніє» (а.с.6,7,8).

Відповідачі порушили встановлені строки оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території, а також за комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.01.2008 року по 01.09.2014 року у розмірі 37354 грн. 81 коп., яка складається з: заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території 10534,00 грн.; заборгованості за комунальні послуги 26820,81 грн.

Згідно зі ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

За ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Ст..64 ЖК України визначає, що члени сім»ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов»язаннями з договору найму житлового приміщення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законним та підлягає частковому задоволенню.

Доводи відповідача не спростовують вище наведених висновків суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Утримання будинку та прибудинкової території, проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла (освітлення сходових клітин, прибирання прибудинкової території, дератизацію, дезінфекцію підвалів, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, адміністративні витрати) які відповідачі несуть незалежно від того проживають чи ні в будинку чи квартирі всі мешканці, користуються вони цими послугами чи ні.

Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі в силу вимог закону, споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги.

Крім того, споживач не може самостійно, на власний розсуд, визначати суму оплати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Відмова відповідача від укладення зазначеного договору суперечить чинному законодавству. Відсутність договору не звільняє відповідача від оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

З наданих позивачем доказів судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 та не виконують належним чином обов»язки по сплаті житлово-комунальних послуг.

Аналізуючи наведені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач надавав комунальні послуги і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, де проживають відповідачі, без договірне отримання відповідачами зазначених послуг, не є правовою підставою для звільнення споживачів від їх оплати, а заборгованість, що виникла, підлягає стягненню.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом (ч.1 ст.261 ЦК України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Ч.2,3 ст.264 ЦК України визначають, що позовна давність переривається у разі пред»являється особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2014 р. (а.с.2), МКП «Основаніє» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 37354,81 грн. з відповідачів, яка утворилась за період з 01.01.2008 р. по 01.09.2014 р.

Таким чином, у даній справі перебіг строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги слід обчислювати з дня звернення позивача до суду за захистом порушеного права, яким згідно ч.3 ст.254 ЦК України, є жовтень 2011 року.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підстав доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

МКП «Основаніє» заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.01.2008 р. по 01.09.2014 р. та надано виписки з особового рахунку відповідачів за період з квітня 2013 р. по вересень 2014 р. (а.с.9-15), за період з 01.08.2012 р. по 01.10.2014 р. (а.с.37-38), та з жовтня 2014 р. по вересень 2015 р. (а.с.39).

Відповідно до ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

З наданих позивачем виписок з особових рахунків, суд позбавлений можливості вирахувати заборгованість за період з жовтня 2011 р., а тому з урахування строку позовної давності, в межах заявлених позивачем вимог та наданих розрахунків заборгованості, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає сума в розмірі 10 660,59 грн. за період з 01.08.2012 р. по 01.09.2014 р., з яких: витрати на утримання будинку та прибудинкових територій 3730,12 грн.; комунальні послуги 6930,47 грн. за період з 01.08.2012 р. по 01.11.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства «Основаніє» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Основаніє» заборгованість за житлового-комунальні послуги за період з 01.08.2012 р. по 01.09.2014 р. в сумі 10 660 грн. 59 коп. (за утримання будинку та прибудинкової території 3730,12 грн., за комунальні послуги 6930,47 грн. за період з 01.08.2012 р. по 01.11.2013 р.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Основаніє» судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Основаніє» судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк