АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1618/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2918/15Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Корнієнка В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання неправомірним висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.01.2000 року до 02.12.11 року, від якого мають двох дітей дочок, посилалась на відсутність матеріального забезпечення дітей зі сторони батька, негативними емоційними проявами в поведінці батька до дочок, відсутності бажання у дітей спілкуватися з батьком, наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, прохала позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квітні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання неправомірним висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що були порушені його законні права та інтереси, жодного насильства відносно дочки не вчиняв. Прохав визнати неправомірним та скасувати висновок Кременчуцької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення його батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 31-36). Ухвалою суду від 21 квітня 2015 року зазначені позови були об'єднані в одне провадження (т. 2 а.с. 22).

Ухвалою суду від 11 серпня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 була залишена без розгляду у зв'язку з поданням позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду в цій частині вимог (т. 3 а.с. 95).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 серпня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання неправомірним висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав.

З рішенням суду, в частині розгляду позову про позбавлення відповідача батьківських прав, не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають істотне значення для справи, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач ОСОБА_3 рішення суду не оскаржував.

Судове засідання проводилося за участю сторін та їх представників, за відсутності інших осіб, які були належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явилися з невідомих причин.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що зявилися, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесенні рішення місцевий суд виходив з того, що позивачкою ОСОБА_2 не надано до суду належних доказів існування підстав визначених ст. 164 СК України, які б давали суду право позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачем ОСОБА_3 також не доведено факту порушень його законних прав та інтересів зі сторони органу опіки та піклування. Висновок органу опіки та піклування не має пріоритетний характер у порівняні з іншими доказами, оцінюється у сукупності з іншими доказами на загальних підставах та не потребує окремого оскарження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2000 року до 02 грудня 2011 року, у якому мають дітей дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 грудня 2011 року місце проживання дочок було визначено з їх матір'ю, з якою вони і проживають. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ОСОБА_3 заборгованості по аліментам не має. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2012 року було зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з доньками та визначено спосіб участі останнього у вихованні і спілкуванні з дітьми.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам ,для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Місцевий суд дослідивши докази по справі, правильно застосувавши норми права, приймаючи до уваги відсутність доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків стосовно дитини та жорсткого поводження з дитиною (донькою ОСОБА_4), відсутність виняткових обставин для позбавлення відповідача батьківських прав, прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Місцевим судом також правильно враховано факт того, що після розірвання сімейно-шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли неприязні стосунки, наслідком чого є численні судові спори між ними.

Доводи апелянта суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають. Врахувавши вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенню апеляційної скарги позивачки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин