У х в а л а

іменем україни

19 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним державного акта на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що в 1985 році вона придбала будинковолодіння АДРЕСА_1, до складу якого входив, зокрема, погріб літ. «п/г». У 1987 році було збудовано сарай літ. «Б» та літню кухню літ. «В», що знаходились на її земельній ділянці, задня стіна яких проходила по межі між належною їй земельною ділянкою та сусідньою земельною ділянкою, власником якої була ОСОБА_3, а пізніше -ОСОБА_2 Рішенням виконавчого комітету Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області від 8 серпня 1993 року їй у приватну власність було передано земельну ділянку загальною площею 0,31 га, з яких: 0,27 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,04 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 25 червня 1998 року ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,33 га по АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що вона не підписувала акт погодження меж при виготовленні державного акта на земельну ділянку ОСОБА_3, просила задовольнити позов.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 4 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності порушення права власності чи користування належною ОСОБА_1 земельною ділянкою внаслідок отримання ОСОБА_3 державного акта на земельну ділянку, а також відсутності доказів про самовільне захоплення ОСОБА_2 частини земельної ділянки позивача.

У зв'язку з цим суди дійшли висновку, що саме по собі не підписання позивачем акта погодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 не може бути підставою для визнання незаконним виданого останній державного акта.

У матеріалах справи відсутні докази того, що при видачі державного акта на право власності на земельну діяльну ОСОБА_3, їй було передано і земельну ділянку або її частину, право на яку мала ОСОБА_1

Проведення ОСОБА_1 будівництва на земельній ділянці, яка їй не належала, а на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_2, установлено судовими рішеннями у попередніх справах, участь в яких брали ці особи.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних судових рішеннях висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова