Номер провадження 2/754/20/15
Справа №754/4353/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28.04.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

при секретарі Яремус-Байсановій А.М., Котович І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна ,

в с т а н о в и в :

18.03.2014 р. позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , в якому просила поділити в рівних частках майно набуте в період шлюбу , а саме :

- кв. АДРЕСА_5 ;

-нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_6 ( літера А) у БСПО № 40 ;

-нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) ;

-незавершене будівництво нежитлового приміщення № 26 , що знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_8

-земельну ділянку АДРЕСА_9

Також просила стягнути з відповідача на її користь ? частину прибутку відповідача , як фізичної особи-підприємця та ? частину банківського вкладу відповідача в ПАТ КБ « Приватбанк» .

14.04.2014 р. відповідачем в судовому засіданні були надані письмові заперечення , в яких останній зазначив про необгрунтованість заявлених вимог .

07.08.2014 р. судом було призначено по справі будівельно-технічну експертизу для визначення дійсної вартості спірного майна на час його поділу .

10.02.2015 р. представником позивача до початку розгляду справи по суті було надано заяву про внесення змін до підстав спору ( а.с. 38-45 т.2 ) , в якій останній зазначив про те , що в період з жовтня 2003 р. до укладення шлюбу сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу за зареєстрованим місцем проживання відповідача : АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу сторонами було набуто квартиру АДРЕСА_2 та частково внесені кошти згідно Договору № 663 - НП про участь у фонді фінансування будівництва від 01.02.2005 р. за нежитлове приміщення у БСПО № 40 по АДРЕСА_6 у м. Києві .

За час перебування в зареєстрованому шлюбі ними було придбано за спільні сумісні кошти наступне майно :

-кв. АДРЕСА_10 ;

-нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_6 ( літера А) у БСПО № 40 ;

-нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) ;

-незавершене будівництво нежитлового приміщення № 26 , що знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_8

-земельна ділянка АДРЕСА_9

Окрім вищезазначеного майна , в період з вересня 2013 р. по лютий 2014 р. відповідачем був отриманий прибуток у розмірі 16 800 грн. від здачі в оренду об»єкта спільної сумісної власності - кв. АДРЕСА_10 . Також в період шлюбу відповідачем був відкритий депозитний рахунок в ПАТ КБ « Приватбанк» , на якому знаходились внесені ним кошти в сумі 130 000 грн. , отримані від здачі в оренду об»єктів нерухомості , що є спільною сумісною власністю сторін , на які були нараховані проценти . Станом на 11.03.2014 р. сума депозитного вкладу була збільшена до 140 653 грн. 40 коп . та цього ж числа зазначені грошові кошти були зняті відповідачем .

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить з урахуванням інтересів спільної неповнолітньої дитини сторін при поділі майна відступити від засад рівності часток подружжя та виділити :

І. ОСОБА_1 у власність та визнати за нею право особистої приватної власності на наступне майно:

1) квартиру АДРЕСА_10 вартістю 555 500,00 грн.

2) нежитлові приміщення № № 1, 2, групи приміщень 11, площею 39,8 м2, що знаходяться за адресою АДРЕСА_11 (Літера А), у БСПО № 40 на другому поверсі, вартістю 733 500,00 грн.

3)нежитлові приміщення № 1, 2, 3 групи приміщень № 15, площею 38,9 м2, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_12 (Літера А) , вартістю 682 000,00 грн., а всього на суму 1 971 000,00 грн.

ІІ. ОСОБА_2 у власність та визнати за ним право

особистої приватної власності на наступне майно:

1) матеріали незавершеного будівництва нежитлового приміщення № 26, площею 46,79 м2., що знаходиться за адресою АДРЕСА_13, вартістю 981 600,00 грн.

2) земельну ділянку № 3, площею 0,0984 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою Київська область, АДРЕСА_14 вартістю 207 900,00 грн.

3) грошові кошти (доходи) в сумі 16 800,00 грн., отримані ОСОБА_2 від здавання в оренду об'єкту спільної сумісної власності сторін - квартири АДРЕСА_10 згідно Договору № 9 найму житлового приміщення від 01.01.2012 р.

4) грошові кошти в сумі 140 653,40 грн. по депозитному вкладу за Договором № SAMDN 6466, який укладений з ПАТ КБ «Приватбанк», а всього на суму 1 346 953,34 грн.

ІІІ. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з вищезазначених обставин .

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали , зазначили про те , що після знайомства , яке відбулося 17.09.2003 р. позивач та відповідач зустрічалися , проводили разом вільний час , багато працювали , згодом планували одружитися . На час знайомства з позивачем відповідач мав незареєстровані шлюбні стосунки з іншою жінкою , що виключало можливість його проживання з позивачем однією сім»єю . До реєстрації шлюбу вони не мали спільного бюджету . Квартира АДРЕСА_2 була набута відповідачем за його особисті кошти . Нежитлове приміщення , що знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_6 було набуто ним за особисті кошти . 60% вартості зазначено приміщення сплачено до укладення шлюбу , 40% - після реєстрації шлюбу , однак за кошти , що належали йому особисто , у тому числі з отриманих від продажу квартири АДРЕСА_2 . Нежитлове приміщення , що знаходиться за адресою м. Київ, АДРЕСА_15 на час розгляду справи не може бути предметом поділу , оскільки право власності на вказане приміщення в установленому порядку не зареєстроване , а вимога позивача про визнання за відповідачем права власності на матеріали незавершеного будівництва зазначеного нежитлового приміщення не відповідає нормам діючого законодавства . Нежитлове приміщення розташоване у м. Києві по АДРЕСА_16 та земельна ділянка за адресою Київська область, Броварський район, Громадська організація Садівниче товариство «Зазим»є-18» відповідач вважає своєю особистою власністю , як набуте фізичною особою-підприємцем та використовуються ним у підприємницькій діяльності .

Грошові кошти у розмірі 16 800 грн. , отримані від здачі в оренду нерухомого майна у вересні 2013 - лютому 2014 р. вважає коштами отриманими ним після фактичного припинення шлюбних стосунків з позивачем та не вважає майном набутим за час шлюбу . Грошові кошти у розмірі 140 000 грн . , були внесені ним до ПАТ КБ «Приватбанк» за договором депозитного вкладу після припинення шлюбних стосунків з позивачем та не можуть бути предметом поділу. Посилаючись на те , що позивач не приймала участі у придбанні спірного нерухомого майна , яке є власністю відповідача як фізичної особи-підприємця , відповідач та його представник у задоволені вимог позову просили відмовити . Одночасно в ході розгляду справи вказали про те , що вимога позивача про збільшення її частки при поділі майна з урахуванням інтересів дитини є необгрунтованою , оскільки позивач самовільно усунула відповідача від утримання їх спільної дитини та своїм одноосібним рішенням визначила місце проживання дитини з нею без погодження зазначеного питання з відповідачем .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила , що вона з 2001 р. знайома з позивачем . З відповідачем познайомилась у 2003 р. , коли позивач та відповідач почали проживати разом . Позивач їй повідомила , що вона переїхала проживати до відповідача за адресою : м. Київ , АДРЕСА_17 . Весною 2005 р. позивач та відповідач одружилися , через рік у них народилась дитина та потім вони переїхали проживати до батька позивача . В квартирі по АДРЕСА_18 у позивачки вона не була . Позивачка їй говорила про те , що вона та відповідач разом придбали квартиру по АДРЕСА_19 у м. Києві .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив , що позивачка є його дочкою . У 2003 р. дочка познайомилась з відповідачем та перейшла проживати до нього за адресою : АДРЕСА_1. У 2005 р. , коли дочка завагітніла , вона з чоловіком переїхала проживати до нього , оскільки поруч була жіноча консультація . з 2003 р. по 2005 р. дочка проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу . Він також давав дочці кошти на придбання квартири , але точну адресу квартири та розмір наданих коштів не пам»ятає .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила , що вона з весни 2003 р. знайома з позивачкою . Вони разом працювали . Відповідача вона знала як чоловіка позивачки , вперше його побачила восени 2003 р. Позивака казала , що вони проживають разом . Спочатку по роботі приїздила до позивачки за адресою її проживання АДРЕСА_20, потім на АДРЕСА_21 . ОСОБА_1 виходила до неї у домашньому одягу ( халат , тапочки ) . В квартирі по АДРЕСА_1 де мешкала позивачка вона не була . З чоловіком позивачки вона не спілкувалась , свідком відносин позивача та відповідача була тільки в межах питань , які виникали з позивачем по роботі . Зі слів позивачки їй відомо , що позивачка та відповідач разом придбали квартиру по АДРЕСА_19 у м. Києві .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив , що позивачка працює в перукарні у його дружини ОСОБА_5 Перукарня була відкрита у 2002 р. Через деякий час він дізнався що позивачка зустрічається з чоловіком , з яким він не був особисто знайомий . Декілька разів в різний час він підвозив свою дружину до позивачки для передачі ключів до будинку по АДРЕСА_22 . З осені 2003 р. позивачку часто з роботи забирав чоловік з яким вона проживала . Раніше позивачка мешкала в будинку по АДРЕСА_23 у м. Києві , куди він, свідок також приїздив до позивача по робочих питаннях .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила , що відповідач є її сином . У 2003 р. позивач та відповідач познайомились . У 2005 р. одружились Проживали за адресою : АДРЕСА_24 у дружини сина . До грудня 2004 р. відповідач проживав з першою дружиною по АДРЕСА_25 у м. Києві . В квартирі АДРЕСА_3 проживала вона , її чоловік , син ( відповідач), який в грудні 2004 р. переїхав до них від першої дружини , та дочка . Син зустрічався з позивачкою . Після реєстрації шлюбу він переїхав проживати до дружини . З 2003 р. позивачка не проживала в АДРЕСА_1 , інколи залишалась ночувати .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив , що знайомий з позивачкою з 1998 р. , вона є подругою його дружини . З відповідачем позивачка познайомила його весною 2004 р. З позивачкою він проживає в одному парадному в АДРЕСА_26 У 2003 р. позивачка проживала за своєю адресою , він її бачив кожного дня . Відповідач запрошував їх до себе. Позивачка як і він , свідок , знаходилась у відповідача в гостях , потім відповідач проводжав їх і позивачку додому на АДРЕСА_23. Іноді на прохання відповідача він приїздив з майстром по комп»ютеру до відповідача додому на АДРЕСА_21 , позивачки та м не бачив . Проживати разом позивач та відповідач стали разом у 2005 р. після реєстрації шлюбу . Зі слів дружини , йому , свідку , відомо , що на час знайомства з позивачем у відповідача була інша жінка .

Вислухавши пояснення сторін , покази свідків , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про те , що позовні вимоги підлягають задоволенню частково , виходячи з наступного .

Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2005 р. ( а.с. 7 т.1 ) .

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 8 т. 1 ) .

В судовому засіданні сторони зазначили , що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2014 р. шлюб між ними розірвано .

Позивач та її представник у своїх поясненнях зазначили про те , що з вересня 2013 р. сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства . Відповідачем зазначена обставина не оспорювалась .

З встановлених по справі обставин та матеріалів справи вбачається , що відповідач з 26.12.2006 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець ( а.с. 12, 34 т.1 ) .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 61 СК України об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту .

Згідно з ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу .

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частина друга цієї норми передбачає , що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Частина третя цієї ж норми передбачає можливість за рішенням суду збільшити частку дружини, чоловіка, якщо з нею, ним, проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно з ст. 71 СК України , що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

З встановлених по справі обставин вбачається , що в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбу останніми було набуто наступне майно :

1. Квартира АДРЕСА_10 . На підставі Свідоцтва про право власності виданого Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради ( КМДА) 15.01.2008 р. зазначена квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 ( а.с. 43 т.1 ) .

2. Нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 . На підставі Свідоцтва про право власності виданого Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради ( КМДА) 11.05.2007 р. зазначені нежитлові приміщення зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 ( а.с. 73 т.1 ) .

3. Нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) . На підставі Свідоцтва про право власності виданого Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради ( КМДА) 03.11.2010 р. зазначені нежитлові приміщення зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 ( а.с. 56 т.1 ) .

4. Земельна ділянка АДРЕСА_28 набута згідно договору купівлі-продажу від 19.06.2009 р. та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 ( а.с. 64-65 т.1 ) .

На підставі договору № 965-НП про участь у Фонді фінансування будівництва від 13.01.2012 р. , який був укладений між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ « АКБ « Аркада » відповідачем були внесені кошти на будівництво нежитлового приміщення АДРЕСА_29 ( а.с. 58 - 63 ) . На час розгляду справи державна реєстрація права власності на зазначене нежитлове приміщення не проведена .

Заперечуючи проти позовних вимог , відповідач та його представник в судовому засіданні зазначали про те , що нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 були набуті відповідачем на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва від 14.11.2003 р. за рахунок його особистих коштів , які частково вносились до реєстрації шлюбу та в період шлюбу , у тому числі за рахунок коштів , отриманих від продажу належної йому квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи , 20.05.2005 р. на ім»я відповідача ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 ( а.с. 85 т.1 ) .

В судовому засіданні відповідач пояснив , що зазначена квартира була набута ним шляхом інвестування власних коштів в будівництво зазначеної квартири на підставі Договору № 41545 про участь у Фонді фінансування будівництва . Згідно матеріалів справи вбачається , що кошти за вказаним Договором вносились відповідачем до реєстрації шлюбу : 14.11.2003 р. в сумі 37 753 , 10 грн. , 16.11.2003 р. в сумі 50 998, 77 грн . та 21.12.2003 р. в сумі 37 052 , 89 грн . На підставі Свідоцтва про право власності виданого Головним Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради ( КМДА) від 25.05.2005 р. зазначена квартира була зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 ( а.с. 32-33 т. 2 ) .

З встановлених по справі обставин та проаналізованих доказів , не вбачається , що квартира АДРЕСА_4 була набута за спільні кошти позивача та відповідача до реєстрації шлюбу .

15.03.2005 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 був укладений Договір за яким ОСОБА_10 передала ОСОБА_2 в рахунок майбутніх платежів по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 аванс в сумі 5 000 грн . ( а.с. 86 т. 1 ) .

13.06.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу вищезазначена квартира була продана відповідачем ОСОБА_2 Продаж квартири вчинено за 190 800 грн . ( а.с. 87 т.1 ) .

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається , що нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 були набуті відповідачем на підставі Договору про участь у фонді фінансування будівництва № 663- НП від 01.02. 2005 р.

Кошти за вказаним Договором вносились відповідачем :

до реєстрації шлюбу :

- 01.01.2005 р. в сумі 47 281,50 грн.

- 21.03.2005 р. в сумі 22 064,70 грн .

- 23.03.2005 р. в сумі 22 064, 70 грн .

та після реєстрації шлюбу :

- 25.04.2005 р. в сумі 18 382 , 50 грн .

- 14.05.2005 р. в сумі 4 207, 55 грн.

- 13.06.2005 р. в сумі 45 180, 10 грн .

Посилання відповідача про те , що внесені за Договором про участь у фонді фінансування будівництва № 663- НП від 01.02. 2005 р. кошти на будівництво нежитлових приміщень № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 як до реєстрації шлюбу так і після реєстрації шлюбу були його особистими коштами не є доведеним в ході розгляду достатніми доказами . Натомість в судовому засіданні позивач пояснила , що до одруження так і після реєстрації шлюбу вона постійно працювала , що не спростовується матеріалами справи , та мала особисті кошти , які також були внесені за час шлюбу у будівництво вищезазначених нежитлових приміщень .

В судовому засіданні відповідач та його представник посилалися на те , що набуте в період шлюбу нерухоме майно - квартира АДРЕСА_10 , нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) та земельна ділянка АДРЕСА_30 придбані відповідачем в період шлюбу , за кошти , отримані ним від підприємницької діяльності , використовуються ним в зазначеній діяльності , а тому права спільної сумісної власності на вказані об»єкти нерухомості за час шлюбу не виникло .

Обгрунтовуючи заперечення відповідача , представник останнього посилалась на висновки , що викладені у Постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 р. у справі № 6-79цс13 ( а.с. 95-99 ) , де зазначено , що майно фізичної особи - підприємця, яке ним придбане й використовується в його підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку , слід розглядати як його особисту приватну власність відповідно до ст. 57 СК України , а не як об»єкт спільної сумісної власності подружжя . який підпадає під регулювання статей 60 , 61 зазначеного Кодексу .

На обгрунтування правомірності вимог позивача , представник останнього посилався на рішення Верховного Суду України від 11.03.2015 р. у справі № 6-21 цс15 за наслідком розгляду якої Верховним Судом України зроблено правовий висновок , де зазначено , що системний аналіз статтей 57, 60, 61 СК України дозволяє дійти висновку про те , що майно фізичної особи-підприємця може бути об»єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними . Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд вважає, що набуте за час шлюбу сторонами у справі майно , а саме : квартира АДРЕСА_10 , нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) та земельна ділянка АДРЕСА_28 є спільною сумісною власністю подружжя . При поділі останнього суд виходить із презумпції рівності часток та не вбачає підстав для збільшення частки позивача у спільній сумісній власності .

Використання зазначених об»єктів нерухомості у підприємницькій діяльності відповідача не виключає можливості їх поділу .

Вимоги позивача про визнання за відповідачем права власності на матеріали незавершеного будівництва нежитлового приміщення № 26, площею 46,79 м2., що знаходиться за адресою АДРЕСА_13, вартістю 981 600,00 грн. не підлягає задоволенню з огляду на наступне .

Відповідно до Договору № 965-НП про уступку майнових прав від 16.01.2012 р. ( а.с. 62 т.1 ) укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ « АКБ « Аркада» , відповідач набув майнові права на об»єкт інвестування , а саме нежитлові приміщення № 26 за адресою АДРЕСА_13

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦПК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди , тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ) .

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації , право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації .

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації .

Частиною 3 ст. 331 ЦПК України визначено , що до завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів , обладнання тощо , які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ) .

На час розгляду справи державна реєстрація права власності вищезазначеного об»єкта нерухомості не здійснена . Будівництво зазначеного об»єкту нерухомості сторонами по справі безпосередньо власними матеріалами, обладнанням не здійснювалось . З матеріалів справи також не вбачається , що зазначений об»єкт нерухомості є незавершеним будівництвом .

Вимоги позивача про поділ грошових коштів в сумі 16 800,00 грн. підлягають задоволенню , оскільки зазначені кошти є доходом отриманим відповідачем в період з вересні 2013 - лютий 2014 р. за рахунок здачі в оренду нерухомого майна квартири АДРЕСА_10, згідно Договору № 9 найму житлового приміщення від 01.01.2012 р. , яке визнано об»єктом спільної сумісної власності подружжя ( а.с. 35-38 т. 1 ) .

Вимоги позивача про поділ грошових коштів у розмірі 140 653,40 грн. по депозитному вкладу за Договором № SAMDN 6466, який був відкритий на ім»я відповідача у ПАТ КБ «Приватбанк» ( а.с. 134-135 ) не підлягають задоволенню , оскільки позивачем не доведено , що кошти за вказаним договором , які були внесені відповідачем в період припинення між сторонами шлюбних стосунків з 10.09.2013 р. по 11.03.2014 р. є спільними сумісними коштами подружжя .

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88, 212-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_10 вартістю 555 500, 00 грн . ; нежитлові приміщення № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_6 ( літера А) у БСПО № 40 вартістю 733 500,00 грн ; нежитлові приміщення № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) вартістю 682 000,00 ; земельну ділянка АДРЕСА_14 вартістю 207 900,00 грн. ; грошові кошти у розмірі 16 800,00 грн. , отриманий дохід від здачі в оренду об»єкта спільної сумісної власності сторін - квартири АДРЕСА_10

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно :

- ? частину квартири АДРЕСА_10 вартістю 277 750 , 00 грн. ;

- ? частину нежитлових приміщень № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 вартістю 366 750 , 00 грн ;

- ? частину нежитлових приміщень № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) вартістю 341 000 ,00 грн .;

- ? частину земельної ділянки АДРЕСА_14 вартістю 103 950, 00 грн. ;

- ? частину доходу у розмірі 8 400,00 грн. , отриманого від здачі в оренду об»єкта спільної сумісної власності сторін - квартири АДРЕСА_10

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частину доходу у розмірі 8 400,00 грн. об»єкта спільної сумісної власності сторін - квартири АДРЕСА_10

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно :

- ? частину квартири АДРЕСА_10 вартістю 277 750 , 00 грн. ;

- ? частину нежитлових приміщень № № 1,2 групи приміщень 11, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_27 ( літера А) у БСПО № 40 вартістю 366 750 , 00 грн ;

- ? частину нежитлових приміщень № № 1,2,3 групи приміщень № 15, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_7 ( літера А) вартістю 341 000 ,00 грн .;

- ? частину земельної ділянки АДРЕСА_14 вартістю 103 950, 00 грн. ;

- ? частину доходу у розмірі 8 400,00 грн. , отриманого від здачі в оренду об»єкта спільної сумісної власності сторін - квартири АДРЕСА_10

В задоволені решти вимог позову - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення .

Суддя :

.