Справа № 346/2847/15-ц
Провадження № 2/346/1188/15
23 липня 2015 року м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області
у складі головуючого-судді Калинюка О.П.
з участю: секретаря Томин О.А.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування житлом,-
в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що йому на праві власності належить будинок №38 по вул. Шевченка в с.Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області. На прохання відповідачів через їх сімейні обставини, труднощі із працевлаштуванням та навчанням позивач дозволив зареєструвати місце проживання відповідачів у вказаному будинку. Однак, останні більше десяти років фактично не проживають у зазначеному будинку, не беруть участі у витратах по його утриманні, не сплачують комунальні послуги, у вказаному будинку відсутні будь-які їх речі, вони не є членами сім'ї позивача та не підтримують з ним жодних стосунків. Проте, добровільно зняти з реєстрації своє місце проживання відповідачі не бажають. В звязку з цим позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним будинком.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просить вказаний задовольнити. Він пояснив, що згідний на заочний розгляд даної справи.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи були двічі повідомлені належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання, з якого до суду повернулися поштові конверти з відмітками, що за зазначеною адресою відповідачі не проживають (а.с.19, 22, 30, 40).
Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.10.2011 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за №3191, позивачу на праві власності належить вищевказаний житловий будинок (а.с.5, 7).
Згідно з довідкою №476, виданою 19.06.2015 року виконкомом Шепарівцівської сільської ради Коломийського району, відповідачі входять в склад сім'ї позивача, оскільки вони вважаються зареєстрованими у вказаному будинку (а.с.8).
Довідкою, виданою Коломийським РВ УДМС України в Івано-Франківській області 02.07.2015 року №17/2480, стверджується факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 в спірному будинку. Місце проживання відповідача ОСОБА_3 в цьому будинку не зареєстроване (а.с.25).
Відповідно до положень ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт непроживання відповідачів у спірному будинку протягом близько 10 останніх років. Тривалий час відповідачі взагалі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 протягом визначеного ч.2 ст.405 ЦК України строку не проживає без поважних причин в спірному будинку. В звязку з цим її слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням.
Щодо вимог про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування спірним будинком, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідач вказаного права не має, так як його місце проживання у спірному будинку не зареєстроване, що підтверджено вищевказаною довідкою Коломийського РВ УДМС України в Івано-Франківській області від 02.07.2015 року.
Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі наведеного, ст.405 ЦК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та, керуючись ст. ст. 213- 215, 226, 294 ЦПК України, суд,-
позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житлом за вказаною адресою, в звязку з відсутністю ОСОБА_2 за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік.
В решті позовних вимог відмовити в звязку з їх безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до Апеляційного суду Івано- Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28 липня 2015 року.

Суддя Калинюк О. П.