АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/358/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», ОСОБА_7 про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до відповідачів з даним позовом , де просить суд визнати недійсними кредитний договір №2301/1106/87-691 від 10 листопада 2006 року, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ним, ОСОБА_6 та додаткову угоду №1 від 04 грудня 2006 року до названого кредитного договору.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року на підставі п.3ч.1 ст.207 ЦПК позовну заяву залишено без розгляду.

Розяснено позивачу, що ухвала не позбавляє його права повторно звернутися до суду з даним позовом.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_6, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач тричі, 13.11.2014 р., 01.12.2014 р. та 16.12.2014 р., не зявився в судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується, оскільки вони суперечать вимогам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Проте при постановленні ухвали вказані вимоги закону суд не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції направляв судові повістки з викликами до суду, проте дані про повідомлення позивача ОСОБА_6 належним чином на 13 листопада 2014 року в матеріалах справи відсутні. На а.с. 172 міститься судове повідомлення на 13.11.2014 року, яке до суду повернулося 14.11.2014 року без вручення ОСОБА_6 по причині «за закінченням терміну зберігання». Про розгляд справи 01.12.2014 року ОСОБА_6 був належним чином повідомлений, але в судове засідання не зявився без поважних причин, оскільки про причину неявки суду не повідомив (а.с.176).

Що стосується 16.12.2014 року, на яке була справа відкладена 1.12.2014 року, то і на вказану дату позивач ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, так як зарання, 12 грудня 2014 року, судове повідомлення було повернуто до суду без вручення по тій же причині - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.186).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог як ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і норм процесуального законодавства, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та безпідставно залишив позов без розгляду.

Оскільки підстав для залишення позову без розгляду суд не мав, згідно ч.4 ст.311 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, так як було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», ОСОБА_7 про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :