КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1152/15-ц
Провадження № 2/552/750/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2015 року Київський районний суд м. Полтава в складі:головуючого судді Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином. Також з аналогічним позовом до відповідача звернувся ОСОБА_4, ОСОБА_3. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2015 року дані цивільні справи обєднані в одне провадження. Свої позови відповідачі обґрунтовують тим, що 14.07.2003 року відповідач ОСОБА_5 на грунті неприязних стосунків незаконно проник на територію помешкання, де проживають позивачі за адресою АДРЕСА_1, пошкодив вхідні двері, повибивав шибки у вікнах та наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3 та тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_4. Просять суд стягнути з ОСОБА_5 6775 гривень матеріальної шкоди та 7500 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_2, 35000 гривень моральної шкоди, 7000 гривень матеріальної шкоди на користь ОСОБА_4 та 13825 гривень на користь ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позови підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судове засідання після оголошеної перерви повторно не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місця розгляду справи.

Отже, враховуючи дані обставини розгляд справи продовжено без участі відповідача та його представника.

Суд заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до вироку Київського районного суду м.Полтави від 30.10.2009 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.162 КК України та ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання два роки 6 місяців обмеження волі та звільнено від відбуття покарання у звязку із закінченням строків давності. Цивільний позов ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 гривень витрати на правову допомогу та 3000 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 1975 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_2 1500 гривень моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12.05.2010 року вирок Київського районного суду м.Полтави від 30.10.2009 року щодо ОСОБА_6 змінено. Збільшено суму відшкодування моральної шкоди і стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1000 гривень витрат на правову допомогу та 5000 гривень моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 3000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2014 року ухвалу апеляційного суду від 12.05.2010 року скасовано та направлено справу на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області від 17.02.2015 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2009 року скасовано в частині вирішення цивільних позовів та справу направлено на новий судовий розгляд, а в іншій частині залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені вироком суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, не підлягають доказуванню.

Тому не підлягає доказуванню той факт, що 14 липня 2003 року близько 8.30 год. ОСОБА_5 шляхом пошкодження вхідних дверей незаконно, без згоди власників проник до квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 Після цього перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_4 удар табуретом по кисті правої руки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоровя у вигляді закритого перелому дистального відділу діалізу пятої пясної кістки правої кисті з вугловою деформацією кістки.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

При визначені розміру матеріальної шкоди суд виходить з того, що злочин вчинено щодо неповнолітнього ОСОБА_4, якому завдано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Витрати на лікування в сумі 361 гривня, правову допомогу в сумі 600 гривень, вартість пошкоджених дверей і вікон в сумі 1014 гривень, які сплачені ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню.

При визначенні розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_2 суд виходить з того, що відповідач незаконно проник в її житло, пошкодив майно та завдав тілесних ушкоджень її сину, що в свою чергу призвело до моральних страждань.

При визначенні розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_4 суд враховує, що йому було завдано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило зміну звичного ритму життя, оскільки він був змушений лікуватись на протязі тривалого часу.

Отже, враховуючи всі обставини по справі суд приходить до висновку, що діями відповідача ОСОБА_5 позивачам завдана матеріальна та моральна шкода в такому розмірі ОСОБА_2 в розмірі 3000 гривень, ОСОБА_4 в розмірі 6000 гривень, ОСОБА_3 в розмірі 1975 гривень, а всього на суму 10975 гривень.

Але, враховуючи всі обставини по справі та той факт, що відповідач фактично вже сплатив 10975 гривень на користь позивачів і це підтверджується копіями постанов про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2012 року, від 28.03.2012 року, від 04.20.2012 року, а повторне стягнення цих коштів суперечить нормам чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з цих підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в задоволенні їх позовних вимог в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.К.Миронець