Справа № 569/8652/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Якимчук І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача органу опіки та піклування ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про скасування рішення органу опіки і піклування та встановлення способу участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить прийняти судове рішення, яким скасувати Розпорядження Рівненського міського голови № 399-р від 09 червня 2015 року, та встановити наступний порядок його спілкування з дитиною і участі у її вихованні: з п'ятниці з 18.00 год. по неділю 20.00 год. - в перший та третій тижні кожного місяця без присутності матері дитини - ОСОБА_3; в другий, третій та четвертий тиждень будь-якого місяця у літній та зимовий періоди для поїздки з дитиною на санаторно-курортне оздоровлення з дитиною без присутності матері дитини - ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначає, що з ОСОБА_3 він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 29 серпня 2014 року.

Від шлюбу в них з відповідачкою народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до рішення Рівненського міського суду по справі № 569/2548/15-ц, залишено проживати з мамою.

При вирішенні питання про місце проживання дитини, питання про встановлення порядку його участі в спілкуванні з сином не піднімалось, оскільки на той час він міг вільно бачитися і спілкуватися з сином.

Однак, останнім часом ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, чим порушує право спілкування з ним, та позбавляє його можливості реалізувати свій обов'язок особисто брати участь у вихованні дитини.

В зв'язку з вищевказаною поведінкою відповідачки, відповідно до ст. 158 СК України, 13 травня 2015 року він звернувся в органи опіки та піклування Рівненського міськвиконкому з заявою про встановлення порядку його спілкування з сином та участі у його вихованні.

Розпорядженням Рівненського міського голови № 399-р від 09 червня 2015 року, як органу опіки та піклування, враховуючи Висновок комісії з питань прав дитини від 03 червня 2015 року, йому визначено наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8:

Встановлено можливість побачень з дитиною у II і IV суботу місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та І і III неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год.

Вважає, що Висновок комісії з питань прав дитини від 03 червня 2015 року є необґрунтованим та безпідставним і таким, що порушує його права як батька, надані ст. ст. 141, 150, 153 СК України, а тому вищевказане Розпорядження № 399-р від 09 червня 2015 року, підлягає скасуванню.

Встановлений в оскаржуваному Розпорядженні № 399-р від 09 червня 2015 року графік побачень порушує розумний баланс на його участь у вихованні сина та позбавляє його можливості в повній мірі впливати на його розвиток. Він не зможе забезпечити його оздоровлення та вжити всіх інших заходів, необхідних для нормального розвитку і виховання дитини, що в свою чергу призведе до обмеження сина у належному батьківському догляді та порушення його права на спілкування з батьком.

Вказує, що з метою забезпечення сина ОСОБА_8 правом повноцінного спілкування з ним, отриманням належного виховання зі сторони обох батьків, вважає за необхідне скасувати Розпорядження № 399-р від 09 червня 2015 року, та встановити інший порядок його спілкування з дитиною і участі у її вихованні, збільшивши час його спілкування з сином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав думку свого довірителя, просив задоволити позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила повністю просила залишити Розпорядження № 399-р від 09 червня 2015 року в силі та не змінювати дні та години побачень батька дитини з дитиною, оскільки на її думку визначені дні та години побачень повністю відповідають інтересам дитини.

Представник відповідача ОСОБА_4 висловила аналогічну думку довірительки.

Представник Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому ОСОБА_5 зазначила, що провівши обстеження матеріально-побутових умов проживання сімей ОСОБА_1 та ОСОБА_3, керуючись ст. 19, 158 Сімейного кодексу України, п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 та рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради від 26.08.2015 року вважає за доцільне залишити без змін спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_7, 12.01.2010 р. н., визначений відповідно до розпорядження міського голови м. Рівного від 09.06.2015 року № 399 - р. а саме: у II і IV субота місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та І і III неділя місяця 14.00 год. до 18.00 год.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 29 серпня 2014 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до Рішення Рівненського міського суду по справи № 569/2548/15-ц, залишено проживати з мамою.

Між сторонами існує спір щодо спілкування позивача з сином, у звязку з чим виникла необхідність визначити спосіб участі батька у вихованні дитини.

ОСОБА_1, 13 травня 2015 року звернувся в органи опіки та піклування Рівненського міськвиконкому з заявою про встановлення порядку його спілкування з сином та участі у його вихованні.

Розпорядженням Рівненського міського голови № 399-р від 09 червня 2015 року, як органу опіки та піклування, враховуючи Висновок комісії з питань прав дитини від 03 червня 2015 року, йому визначено наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8:

Встановлено можливість побачень з дитиною у II і IV суботу місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та І і III неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год.

ОСОБА_1 не погоджується із встановленим порядком його участі у вихованні з сином та вважає його таким, що порушує його права, як батька дитини.

З метою перевірки обставин покладених в основу позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у побаченні з дитиною та участі у її вихованні, судом було зроблено запит до органу опіки та піклування, який був розглянутий на засіданні органу опіки та піклування. Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування № 08-1804 від 14.09.2015 року, органом опіки та піклування було прийнято рішення про те, що згідно зі ст. 19, 158 Сімейного кодексу України, п. 73 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866" орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити без змін спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 визначений відповідно до розпорядження міського голови м. Рівне від 09.06.2015 року № 399 р, а саме: II і IV суботу місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та І і III неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год.

Суд вважає, що Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер і немає переваги перед іншими доказами, які оцінює суд при розгляді справи. При розгляді запиту Рівненського міського суду органом опіки і піклування було проведено додаткову перевірку умов проживання як батька дитини, так і матері, враховано матеріальний стан батьків, але не було враховано всі обставини, які впливають на можливість побачень батька з дитиною.

З таким висновком органу опіки та піклування суд не погоджується і вважає його таким, що суперечить інтересам дитина та порушує права батька на участь його у вихованні дитини.

У відповідності до ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положенням ст. 150 СК України встановлено обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що під час розгляду запиту Рівненського міського суду від 14.08.2015 року щодо надання висновку органу опіки та піклування про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, органом опіки та піклування вчинялись дії направленні на вивчення соціально-побутових умов проживання батька дитини на матері дитини. Було встановлено, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_9 та її мамою проживають у трьохкімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Квартира достатньо мебльована є всі комунальні зручності. Для дитини виділена окрема кімната та створено належні умови для перебування.

Крім того встановлено, що в ході зустрічі з дитиною працівником служби у справах дітей проведено тести, що характеризують систему особистісних відносин дитини з близькими людьми. Результати тестових завдань показали, що дитина знає батька і бачить його у своєму оточені, але інших родичів по лінії тата дитина не згадує. Найважливіше місце у житті дитини займає мама, ОСОБА_3 В розмові зі спеціалістом, ОСОБА_7 пояснив, що з татом бажає зустрічатися, але не бажає зустрічатися з ОСОБА_9, бо вона говорить погані слова про маму, а також не бажає залишатися у тата на ніч. Тато купує іграшки, якими можна гратися лише в нього, але забирати їх з собою додому тато не дозволяє.

Таким чином перевіркою органу опіки та піклування встановлено, що за місцем проживання батька дитини ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, створені всі належні умови для перебування сина ОСОБА_8, в тому числі і для його ночівлі. ОСОБА_8 любить свого батька і бажає з ним зустрічатись.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання, що є дружиною ОСОБА_1, з ОСОБА_1 знайома з 2012 року, з його сином з 2013 року, власних дітей немає. З сином ОСОБА_1 ОСОБА_7 у неї дружні відносини, у квартирі де вони проживають є спеціально обладнана кімната для ОСОБА_7 де є ліжко для сну, зберігаються його іграшки та речі. ОСОБА_8 неодноразово залишався ночувати, вона не заперечує, щоб ОСОБА_7 у них ночував і вона погоджується, щоб він проживав разом з нею та батьком дитини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання, що є сестрою позивача та хресною матірю ОСОБА_7, бувша дружина ОСОБА_1 ОСОБА_10, після розлучення була агресивною, спочатку ОСОБА_7 невеликий проміжок часу жив з батьком, але потім його повернули мамі. Батько піклується про сина надає йому матеріальну допомогу. За місцем проживання ОСОБА_1 із своєю дружиною ОСОБА_9 створені належні умови для проживання ОСОБА_7. Вона при можливості зустрічається з ОСОБА_7, оскільки в неї є теж син майже такого самого віку як ОСОБА_7. Встановлені органом опіки та піклування години побачень батька з дитиною з 12-18 год. не підходять дитині такого віку, оскільки порушують її режим тому, що в цей проміжок часу дитина повинна спати. Її брат ОСОБА_1 не налаштовує дитину проти його мами. З дружиною ОСОБА_11 у ОСОБА_7 стосунки добрі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання, що є сусідкою ОСОБА_3, знає ОСОБА_7 з дитинства, дитина завжди охайна і гарно одіта. Одного разу прогулюючись з ОСОБА_3 була присутня коли ОСОБА_7 забирав батько ОСОБА_11 разом з своєю новою дружиною, що не подобалось для мами ОСОБА_8.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дала показання, що є матірю відповідача ОСОБА_3 на фоні розлучення у її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розвинулись неприязні стосунки, що негативно позначається на їх спільній дитині ОСОБА_7. Вважає, що орган опіки та піклування встановив дні та години побачень батька з сином правильно, оскільки дитина в такому віці потребує більше уваги та любові від матері.

З показів свідків, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_7 розвивається гармонійно, але йому не вистачає спілкування з батьком. Батько дитини ОСОБА_1 любить дитину і бажає приймати більшу участь у вихованні сина.

Крім того встановлено, що у матері дитини ОСОБА_3 та батька дитини ОСОБА_1 на фоні розлучення та поділу майна подружжя розвинулись неприязні стосунки, що перешкоджає їм досягти домовленості про спосіб участі батька у вихованні сина.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що встановлений в оскаржуваному Розпорядженні № 399-р від 09 червня 2015 року графік побачень батька з сином не узгоджується з режимом життя дитини такого віку, порушує розумний баланс на участь у вихованні сина батьком та позбавляє його можливості в повній мірі впливати на його розвиток. Батько дитини при такому графіку побачень не зможе забезпечити його оздоровлення та вжити всіх інших заходів, необхідних для нормального розвитку і виховання дитини, що в свою чергу призведе до обмеження сина у належному батьківському догляді та порушення його права на спілкування з батьком.

Таким чином суд вважає, що Розпорядження Рівненського міського голови № 399-р від 09 червня 2015 року не може залишатись чинним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання про участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини, суд приходить до переконання, що з метою забезпечення розумного балансу на участь у вихованні сина батьком, забезпечення його можливості впливати на його розвиток, забезпечення його оздоровлення та вжиття заходів, необхідних для нормального розвитку і виховання дитини, з урахуванням віку дитини, особливостей її догляду, визначити спосіб участі батька у вихованні сина, ОСОБА_7, встановивши можливість побачень з дитиною за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2: у II і IV суботу місяця з 12.00 год. до 19.00 год. та І і III неділю місяця з 12.00 год. до 19.00 год., без присутності матері дитини; за умови встановлення контакту з дитиною, з неділі з 19.00 год. по суботу 19.00 год. - в третій тиждень кожного місяця з правом ночівлі поза межами місця проживання матері дитини - ОСОБА_3, та без її присутності; другий, третій тиждень одного з місяців за вибором батька дитини, у літній та зимовий періоди для поїздки з дитиною на санаторно-курортне оздоровлення без присутності матері дитини.

Причому суд звертає увагу на те, що в ході зустрічі з дитиною працівником служби у справах дітей проведено тести, що характеризують систему особистісних відносин дитини з близькими людьми, під час яких ОСОБА_7 пояснив, що не бажає залишатися у тата на ніч.

Тому зустрічі батька з дитиною, з неділі з 19.00 год. по суботу 19.00 год. - в третій тиждень кожного місяця з правом ночівлі поза межами місця проживання матері дитини - ОСОБА_3, та без її присутності, можуть відбуватись з врахуванням бажання дитини, за умови встановлення контакту з дитиною.

На підставі викладеного, ст. ст. 19, 141, 150, 157, 159 СК України, принципів 4, 7 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про скасування рішення органу опіки і піклування та встановлення способу участі батька у вихованні дитини - задоволити частково.

Розпорядження Рівненського міського голови № 399-р від 09 червня 2015 року про визначення способу участі батька у вихованні дитини -скасувати.

Встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши можливість побачень з дитиною за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2:

-у II і IV суботу місяця з 12.00 год. до 19.00 год. та І і III неділю місяця з 12.00 год. до 19.00 год., без присутності матері дитини;

-за умови встановлення контакту з дитиною, з неділі з 19.00 год. по суботу 19.00 год. - в третій тиждень кожного місяця з правом ночівлі поза межами місця проживання матері дитини - ОСОБА_3, та без її присутності;

-другий, третій тиждень одного з місяців за вибором батька дитини, у літній та зимовий періоди для поїздки з дитиною на санаторно-курортне оздоровлення без присутності матері дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін