№пр.2/521/5087/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого Буран О.М.,

при секретарі Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом та просить суд встановити факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_3, померлим 05 жовтня 2014 року житловим будинком з надвірними спорудами, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Житкова, 62 , що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м , житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці 209 кв.м та визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 05 жовтня 2014 року, на житловий будинок з надвірними спорудами розташований в місті Одеса, вул. Житкова, 62, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м , житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці 209 кв.м.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, сповіщена належним чином, у судове засідання не з*явилася, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2014 року помер батько позивача, ОСОБА_3, смерть якого зареєстрована Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 10155 від 08.10. 2014 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в місті Одесі, по вул. Житкова ( колишня Бірюкова, 104), № 62.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок № 62 по вулиці Житкова, у м.Одесі складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м , житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці 209 кв.м..

Згідно копії спадкової справи № 99/2014 спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є діти померлого ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 ( до шлюбу ОСОБА_3).

З свідоцтва про народження ОСОБА_5, вбачається що вона народилась 26.04.1956 року її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6. 11 серпня 1974 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_7.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , та свідоцтвом про шлюб підтверджується що відповідачка є донькою померлого ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 622 від 20.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04 січня 1962 року до дня смерті 05.10.2014 року , це підтверджується також копією домової книги на будинок.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №38909889 від 15.11.2014 р. підтверджується, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_9 відкрита спадкова справа № 99/ 2014 року після смерті ОСОБА_3.

Згідно листа № 443/02-14 від 11 квітня 2015 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_9, позивачу було відмовлено в оформленні права на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок № 63 по вул. Житкова в місті Одесі., та рекомендовано звернутись за встановленням спадкових прав до суду .

Згідно даних домової книги, технічної документації, договорів страхування, страхових свідоцтв, квитанцій про сплату земельного податку, договору на газопостачання, договору на водопостачання та водовідведення, договору на постачання електричної енергії та інших доказів вбачається, що спадкове майно, житловий будинок № 62 по вулиці Житкова в місті Одесі ( колишня вулиця Бірюкова , 104) належав померлому з 1962 року .

Відповідно до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за № 127, зареєстрованого в реєстрі в Мінюсті України 10.07.2001 за № 582/5773 ( зі змінами та доповненнями ) не є самочинними.

Таким чином ОСОБА_3 фактично був власником вказаного житлового будинку, його права на цей будинок ніким не оспорювались, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлого та членів його сім`ї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „ Про судову практику у справах про спадкування п. 23 , Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх користуванні . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Такими доказами при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування є записи у погосподарських книгах підтверджують право власності на житловий будинок та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленням органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом , що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку,садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна .

Також 01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України, разом з яким вступила в дію норма, передбачена ст. 344 ЦК України - про набувальну давність. Стаття 344 ЦК України запровадила до цивільного законодавства новий інститут - набуття права власності за давністю володіння. ЦК УРСР 1963 року не містив поняття «набувальна давність», воно набуло юридичного значення в день набрання чинності новим ЦК України. Проте, в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України зазначається, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність діють і тоді, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим документом, тобто не раніше 01 січня 2001 року.

Отже, особа (особи) яка добросовісно заволоділа нерухомим майном в період до 01 січня 2001 року і продовжила ним відкрито користуватися протягом тривалого терміну, набуває права вимоги про визнання права власності на таке майно за набувальною давністю в судовому порядку з підстав, передбачених ст. 344 ЦК України, з 01 січня 2011 року, за умови доведеності необхідних для цього підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „ Про судову практику у справах про спадкування , п. 2 , справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення , які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкодавців.

Відповідно до ст..234 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_3, померлим 05.10.2014 року житловим будинком з надвірними спорудами розташований в місті Одесі по вулиці Житкова, 62, підтверджується домовою книгою на житловий будинок № 62 по вул.. Житкова в м. Одесі; квитанціями про сплату страхових платежів та земельного податку по вул. Житкова 62( колишня Бірюкова , 104) за період з 1965 року по 1992 рік включно; довідкою ЖЕК; технічним паспортом на будинок та іншими документами які є в спадковій справі.

Суд вважає що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 05.10.2014 року, на житловий будинок з надвірними спорудами розташований в місті Одеса, вул.Житкова, 62, складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м , житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці 209 кв.м.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 15, 16, 344, 392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_3, померлим 05 жовтня 2014 року житловим будинком з надвірними спорудами, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Житкова, 62 , що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м, житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці, площею 209 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 05 жовтня 2014 року, на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Житкова, 62, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,6 кв.м , житловою площею 40,6 кв.м, надвірних споруд літ. «Б»- навіс , № 1-2 огорожа, І- огорожа, розташованого на земельній ділянці, площею 209 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Буран О.М.