АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія : житлові Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., ГІіддубного Р.М.

при секретарі - Колісник Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від ЗО червня 2011року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Єрьоменко В.АВ., ЗАТ „ ОТП Банк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу, поновлення порушеного права на проживання та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 04.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , також просив витребувати на його користь у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

У березні 2011 року позивач уточнив свої вимоги та просив визнати договір купівлі- продажу недійсним внаслідок обману та поновити його порушене право на проживання, вселити та зареєструвати його в квартирі.

В обгрунтування позову вказав, що основним квартиронаймачем спірної квартири був його батько, разом з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідач по справі підробив підпис батька та на підставі його позовної заяви, рішенням Червонозаводського районного суду від 17.10.2005 року позивач було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.02.2007 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2005 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд, в ході якого ухвалою від 30.05.2007 року провадження у справі було закрито у зв"язку зі смертю позивача.

06.10.2006 року вказана квартира була приватизована ОСОБА_2, про що було видано відповідне свідоцтво.

На підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.09.2010 року свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_2 визнано недійсним внаслідок омани. Під час розгляду вищезазначеної справи, ОСОБА_2 шляхом введення в оману учасників судового розгляду, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири від 04.03.2008 року, приховав від нотаріуса ОСОБА_7, той факт, що квартира перебуває під арештом та рішення по справі ще не прийнято, у зв"язку з чим, на підставі ст. 215,229,230 ЦК України просив визнати укладений договір купівлі- продажу квартири недійсним в наслідок омани.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від ЗО червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким просить задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі, що з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо установить, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права

Не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем в судове засідання не було надано належних та допустимих доказів в обґрунтування того, що договір купівлі продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладений внаслідок обману.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи.

Згідно з нормами розділу 4 З ЦК правочин може бути визнаний судом недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом або іншим нормативним актом.

Тому при визнанні правочину недійсним повністю чи частково, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним.

Судовим розглядом установлено, що 04.03.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін навмисно ввела сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачає, що правочин вважається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного

введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї з сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

З матеріалів справи вбачається що позивач не справі не був стороною договору купівлі продажу, тому судом першої інстанції обгрунтовано було відмовлено у задоволенні позову щодо визнання договору недійсним внаслідок обману, оскільки з вказаним позовом має право звертатися лише одна з сторін правочину.

Крім того, судова колегія вважає що пояснення щодо обгрунтованості позову ОСОБА_2 є бездоказовими, оскільки згідно з вимогами ст. ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2. в судове засідання ні районного суду, ні суду апеляційної інстанції не були надані докази на підтвердження факту того, що позивачка має якесь відношення до укладеного його братом ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду в районному суді і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України, тобто з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв"язку доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Крім цього, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258 „Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів" та Постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 р. № 825 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258", апелянтом не в повному обсязі оплачені при подачі апеляційної скарги витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судова колегія вважає, що з позивача і апелянта ОСОБА_2 підлягає стягненню сума витрат на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи при подачі апеляційної скарги в сумі 60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, ст. ст. 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 червня 2011 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи при подачі апеляційної скарги у сумі 60 грн. ( код 24134490, одержувач УДК у Червоно заводському районі м. Харкова, розрахунковий рахунок 002, МФО банку 851011, банк ГУДКУ в Харківській області, код бюджетної класифікації 22050002).

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя -

Судді -