Справа № 462/3944/13 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/4480/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ КБ «Надра» - Власюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 6 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 499444,44 дол. США заборгованості за кредитом, що в еквіваленті становить 3992059,41грн., 323695,02 дол. США заборгованості по відсотках, що в еквіваленті становить 2587294,30грн., 78648,29 дол. США - пені, що в еквіваленті становить 628635,78 грн., 50000 дол. США - штрафу, що в еквіваленті становить 399650 грн., а всього 951787,75 дол. США заборгованості за кредитним договором №399/МБ-ЦВ від 16 липня 2008 року, що в еквіваленті становить 7607639,49 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що на підставі кредитного договору виникли господарські відносини між двома суб»єктами підприємницької діяльності, спори між якими підвідомчі господарському суду. Просить рішення суду скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 - задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 6 червня 2014 року скасовано. Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості закрито з посиланням, що справа підвідомча господарському суду. (а.с.163-164)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції не враховано, що в кредитному договорі ОСОБА_5 виступав як фізична особа, в поясненнях представника ПАТ КБ "Надра" Львівському апеляційному господарському суду останній зазначав, що звертався до боржника як до фізичної особи-підприємця з вимогами про погашення боргу згідно кредитного договору №398/МБ-ЦВ, а не кредитного договору №399/МБ-ЦВ; не перевірено договір купівлі-продажу, на фінансування якого було видано кредитні кошти та договір іпотеки від 16.07.2008 року, укладений між фізичною особою ОСОБА_5 та банком з метою забезпечення виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором від 16.07.2008 року, у якому предметом іпотеки є саме те нерухоме майно, на придбання якого відповідачеві надавалися кредитні кошти. (а.с.202-204)

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ КБ «Надра» - Власюк Н.В. про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

16 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», (кредитодавець) та ОСОБА_5 (позичальник) уклали кредитний договір №399/МБ-ЦВ, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 500000 доларів США строком до 6 липня 2009 року зі сплатою відсоткової ставки 15,5 % річних, а позичальник зобов»язувався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами. (а.с.6-8)

Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером від 16.07.2008 року.

Позичальник належно умови кредитного договору не виконував.

Згідно з розрахунком заборгованості, поданого представником позивача, заборгованість відповідача за простроченим кредитом станом на 13 травня 2014 року становить 951787,75 дол. США - заборгованості за кредитним договором, що в еквіваленті становить 7607639,49 грн., з яких 499444,44 дол. США заборгованості за кредитом, 323695,02 дол. США заборгованості по відсотках, 78648,29 дол. США - пені, 50000 дол. США - штрафу. (а.с.93)

Згідно з ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору, в зв"язку з чим підставною є вимога позичальника про повернення кредиту, процентів по кредиту, стягнення штрафних санкцій.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Посилання апелянта на те, що кредитний договір укладений з ОСОБА_5, як з фізичною особою-підприємцем, а тому вказаний спір підвідомчий господарському суду, колегією суддів не приймається до уваги з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що постановою господарського суду Львівської області від 11.05.2012 року ФОП ОСОБА_5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Однак як вбачається з кредитного договору №399/МБ-ЦВ від 16.07.2015 року, такий укладений між ВАТ КБ «Надра» та фізичною особою ОСОБА_5, а не фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 Також у п.9 договору вказані реквізити позичальника саме як фізичної особи та, що останній діяв на підставі паспорта громадянина України. (а.с.8)

Крім того, відповідно до п.1.2 вищезазначеного договору цільовим призначення кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, що укладений між ОСОБА_5 та ПМП «Зільник», відповідно до якого позичальник придбає у власність нежитлові приміщення 5-го поверху (права сторона) НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 загальною площею 505,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.6)

Аналогічно в договорі купівлі-продажу від 16 липня 2008 року, укладеного між ПМП «Зільник» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), останній виступав як фізична особа.

Також з договору іпотеки, який укладений 16.07.2008 року, вбачається, що іпотекодавець ОСОБА_2 (а не ФОП ОСОБА_2.) з метою забезпечення виконання зобов»язання, що витікає із кредитного договору №399/МБ-ЦВ від 16.07.2008 року, передав в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки - нежитлові приміщення 5-го поверху (праве крило) НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 загальною площею 505,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.235-237)

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли. Оскільки у разі припинення 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

А відтак, оскільки ОСОБА_5 під час укладення кредитного договору №399/МБ-ЦВ діяв саме як фізична особа, а не фізична особа-підприємець, що стверджується кредитним договором №399/МБ-ЦВ від 16.07.2008 року, договором іпотеки від 16.07.2008 року, договором купівлі-продажу від 16.07.2008 року, то вказаний спір не підвідомчий господарському суду.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на письмові пояснення представника ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_6 від 16.07.2012 року, надані Львівському апеляційному господарському суду у справі №5015/1063/12, оскільки у таких поясненнях зазначено, що банк 15.02.2012 року звертався до боржника з вимогами про погашення боргу як до фізичної особи-підприємця згідно кредитного договору №398/МБ-ЦВ, а не згідно кредитного договору №399/МБ-ЦВ.

В зв"язку з наведеним колегія суддів вважає, що суд, дослідивши докази, дав їм належну оцінку, і ухвалив рішення про задоволення позову, що відповідає вимогам закону -положенням ст.ст. 1048,1050,1054 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 6 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.