РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.

за участю:

позивача - не зявився,

представник позивача ОСОБА_1

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання,-

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з возовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2009 року його мати ОСОБА_4 вступила у шлюб з відповідачем. Батьки позивача разом не проживають. Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття. Також позивач зазначив, що на теперішній час проживає з матірю та навчається на 1 курсі денного відділення контрактної форми навчання Словянського хіміко-механічного технікуму. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання позивача відмовляється, відповідач має постійний дохід, адже офіційно працевлаштований на ПАТ ШУ «Покровська», машинистом гірничо-виїмних машин. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача з моменту подачі позовної заяви до закінчення ним навчання.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_1, діюча на підставі договору позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке видано повторно 11.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області батьками останнього є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 навчається в Словянському хіміко-механічному технікумі І рівня акредитації на першому курсі денної форми навчання контрактної форми навчання. Термін закінчення навчання 31 червня 2018 року. Вказане підтверджується довідкою № 428/15 від 11.09.2015 року.

Відповідно дост.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З аналізу змісту вказаної статті вбачається, що для виникнення вказаного зобов'язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; дитина продовжує навчання у навчальному закладі і саме у зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги; батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу.

Також судом встановлено, що позивач навчається на контрактній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 21000,00 грн., за один навчальний рік 7000,00 грн, що підтверджується копією договору про навчання № 484 від 20 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, починаючи з дня подання позову (19.10.2015р.) до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги, слід зазначити наступне.

Постановою Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" визначено: «47. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року№ 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року№ 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

48. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.»

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, відсутність належного документального підтвердження витрат на правову допомогу, розрахунку, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст.10,60,88,209,212,213 ЦПК України, на підставі ст.ст.182,191,199,200 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 аліменти у звязку з навчанням у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2015 року до закінчення навчання, тобто 30.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК м. Добропілля; код отримувача - 37755456; банк - ГУДКСУ в Донецькій обл. 834016; КОД класифікації доходів бюджету 22030001; номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0035) судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

24.12.2015