Справа № 309/1327/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М. М.,

суддів - Бондаренка Ю. О., Собослоя Г.Г.,

при секретарі Шимон М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 02 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що 22.04.2002 року ОСОБА_3 сільською радою ОСОБА_2 було видано свідоцтво серії ЗК №Х111 104792 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КАТО «Карпати», що розташоване в с.Рокосово по вул.Центральна,90 Хустського району. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 28.11.2001 року становила 1374396 грн., частка позивача була визначена в розмірі 12420 грн., або 0,92 відсотків.

Згідно з протоколом №12 рішенням комісії з питань врегулювання майнових питань реформованого КАТО «Карпати» с. Рокосово від 17 березня 2009 року йому в рахунок майнового паю на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності був виділений корівник №2 вартістю 12 тис. грн., що розташований в с.Рокосово по вул.Центральній Хустського району

Виконкомом ОСОБА_3 сільської ради прийнято рішення №9 про оформлення ОСОБА_2 права власності на об'єкти нерухомого майна в с.Рокосово, вул.Центральна,б/н, будівля корівника №2 в урочищі «Ферма». 20.03.2009 року ОСОБА_3 сільською радою на підставі вищевказаного рішення позивачу видано свідоцтво про право власності №883 на нежитлову будівлю (будівля корівника №2), що знаходиться за адресою Закарпатська обл., Хустський район, с.Рокосово, вул Центральна (Піонерська) б/н. Згідно з технічним паспортом від 25.03.2009 року площа вище вказаної будівлі корівника складає 1133,7 кв. м.

Позивач 20.07.2010 року в порядку, визначеному ст.118 ЗК України, звернувся до ОСОБА_3 сільської ради із заявою про надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,40 га..

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 12.08.2010 року йому відмовлено у наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим 26.02.2010 року ОСОБА_3 сільська рада прийняла рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 0.2062 га депутату ради ОСОБА_1 не дивлячись на те, що у нього на вказаному господарському дворі майно відсутнє, а частина його будівлі корівника №2 молочний блок, знаходиться саме на цій ділянці.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.03.2012 року скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.02.2010 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2062 га в ур. «Ферма» та визнаний недійсним Державний акт серії ЯИ №084817, виданий ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.02.2010 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2062 га в урочищі «Ферма».

Скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради від 12.08.2010 року про відмову ОСОБА_2 у виділенні земельної ділянки в урочищі «Ферма» для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано ОСОБА_3 сільську раду на черговій сесії розглянути питання про виділення позивачу ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,40 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Ферма» с .Рокосово на території колишнього господарського двору КАТО «Карпати».

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 23.05.2012 року рішення Хустського районного суду від 27.03.2012 року залишено без змін.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23.05.2012 року, однак ОСОБА_3 сільською радою не виконується.

Не виконавши рішення суду від 27 березня 2012 року ОСОБА_3 сільська рада, розглянувши чергову заяву позивача про надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,40 га, своїм рішенням №354 VІІ сесії VІ скликання від 07.12.2012 року надала позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,2139 га. в с.Рокосово, урочище «Ферма» для ведення особистого селянського господарства.

Однак для обслуговування «Корівника №2» для утримання та вирощування худоби необхідна територія для вигулу молодняка, зберігання та складування кормів, устаткування та с/г техніки, компостування відходів тощо.

Виділена позивачеві ОСОБА_3 сільською радою земельна ділянка в розмірі 0,2139 га землі не дозволяє ні проїзд до молочного блоку, ні прогін худоби або проїзд сільськогосподарської техніки, вихідні бокові ворота молочного блоку відкриваються на територію сусіда.

Цією ж сесією 07.12.2012 року прийнято рішення №354 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки відповідачеві по справі ОСОБА_1, площею 0,1962 га в с.Рокосово, урочище «Ферма».

Дана спірна земельна ділянка знаходиться в межах урочища «Ферма» господарського двору СТОВ «Карпати». Ця саме земельна ділянка є необхідною для обслуговування виділеного позивачу майнового паю, а сама будівля корівника №2 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до розрахунку нормативної площі землекористування попереднього власника будівлі КАТО «Карпати» передбачено, що для обслуговування корівника №2 необхідна земельна ділянка площею 0,54 га.

Сам депутат ОСОБА_3 сільської ради та член постійної комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища ОСОБА_1 ніякого відношення до СТОВ «Карпати» не має, він не був членом КСП і не є власником об'єкта нерухомості переданого в рахунок майнових паїв.

Позивач вважає противоправним рішення сесії ОСОБА_3 сільської ради 07.12.2012 року за №354 , оскільки відповідачеві ОСОБА_1 повторно надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1962 га в с.Рокосово урочище «Ферма» При цьому виданий ОСОБА_1 державний акт на цю саму ділянку уже було скасовано рішенням Хустського районного суду від 27.03.2012 року.

Беручи до уваги вищенаведене, керуючись ст.ст. 30, 116, 118,120 ЗК України, позивач вважає, що має право на безоплатну приватизацію для ведення особистого селянського господарства з використанням отриманого у майновий пай майна земельної ділянки розміром 0,40 га з земель колишнього господарського двору КАТО «Карпати» (несільськогосподарські угіддя земель сільськогосподарського призначення) в с.Рокосово на територіях ОСОБА_3 сільської ради, оскільки саме такого розміру земельна ділянка потрібна для обслуговування корівника і використання його відповідно до цільового призначення.

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст. ст.25, 30, 60, ч.3 ст.116, 118, 120, п.6 ч. ст. 121, п.. „г ст.152 ЗК України та ст. 393 ЦК України, просив суд першої інстанції визнати незаконним і скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради № 354 VІІ сесії VІ скликання від 07.12.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1962 га. в с. Рокосово ур. « Ферма»» і зобовязати ОСОБА_3 сільську раду на черговій сесії розглянути питання про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства в ур. «Ферма» с. Рокосово на території колишнього господарського двору КАТО «Карпати».

Рішенням Хустського районного суду від 02 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради № 354 VІІ сесії VІ скликання від 07.12.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1962 га. в с. Рокосово ур. « Ферма».

Зобовязано ОСОБА_3 сільську раду виділити ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства в ур. «Ферма» с. Рокосово на території колишнього господарського двору КАТО «Карпати» .

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, не обєктивним, не обґрунтованим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального права та не повним зясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а тому просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не встановлено, чи є у позивача корівник, яка саме площа земельної ділянки необхідна для обслуговування будівлі позивача, яку той називає корівником. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що корівник позивачу, як особі, яка має право на майновий пай, 22 квітня 2002 року було передано КАТО «Карпати» , що стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, однак, дане твердження суду першої інстанції є помилковим, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 883від 20 березня 2009 року ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі і на даний час там немає корівника. Позивач сам його розібрав і зараз безпідставно стверджує, що нібито хоче його відбудувати. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався старою редакцією ст. 120 ЗК України. На думку апелянта, суд першої інстанції не мав права перебирати на себе повноваження, які в галузі земельних відносин відносяться до сфери діяльності органу місцевого самоврядування.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 з мотивів, викладених у запереченні, а рішення Хустського районного суду від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Заперечення мотивовано тим, що апеляційна скарга є безпідставною, так як у судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що ще 22 квітня 2002 року ОСОБА_3 сільською радою ОСОБА_2 було видано свідоцтво серії ЗК №Х111 104792 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КАТО «Карпати», що розташоване в Хустському районі с.Рокосово по вул.Центральна,90 Хустського району. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 28.11.2001 року становила 1374396 грн., частка позивача була визначена в розмірі 12420 грн., або 0,92 відсотків. 25.02.2003 року згідно з протоколом №12 рішенням комісії з питань врегулювання майнових питань реформованого КАТО «Карпати» с.Рокосово йому в рахунок майнового паю на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності був виділений корівник №2 вартістю 12 тис. грн., що розташований в с.Рокосово по вул. Центральній.

17.03.2009 року рішенням №9 виконкому ОСОБА_3 сільської ради прийнято рішення про «Оформити право власності на обєкти нерухомого майна в с.Рокосово, вул.Центральна,б/н за ОСОБА_2, будівля корівника №2 в урочищі «Ферма»». 20.03.2009 року ОСОБА_3 сільською радою на підставі вищевказаного рішення позивачу видано свідоцтво про право власності №883 на нежитлову будівлю (будівля корівника №2), що знаходиться за адресою Закарпатська обл. Хустський район с.Рокосово, вул. Центральна (Піонерська) б/н. Згідно з технічним паспортом від 25.03.2009 року площа вище вказаної будівлі корівника складає 1133,7 кв. м..

Вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно є чинним і ніким не оскаржувалося.

Крім того, зазначає, що депутат ОСОБА_1 ніякого відношення до СТОВ «Карпати» не має, він ніколи не був членом КСП і не є власником обєкта нерухомості, переданого в рахунок майнових паїв.

У суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 сільської ради вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі з мотивів, викладених в ній.

Позивач не зявився в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без його участі, так як він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, осіб, які зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та скасовуючи рішення ОСОБА_3 сільської ради № 354 7-ї сесії 5 скликання від 7 грудня 2012 року про надання дозволу на виготовлення проекту для передачі у приватну власність земельної ОСОБА_1 розміром 0.1962 га та покладаючи обовязок на ОСОБА_3 сільську раду виділення ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0.40 га для ведення особистого селянського господарства в ур. Ферма с. Рокосово, суд першої інстанції виходив із положень Цивільного та Земельного кодексів України, відповідно до яких до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України).

Також суд першої інстанції вважав, що надання у приватну власність земельної ділянки суміжному землекористувачеві відповідачеві ОСОБА_1 унеможливить обслуговування нежитлової будівлі корівника №2, яка була передана у приватну власність позивачеві ОСОБА_2 на підставі майнового паю, оскільки розрахунком нормативної площі землекористування для обслуговування корівника №2 необхідна земельна ділянка площею 0,56 га землі.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого суду щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання та скасування рішення ОСОБА_3 сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації та передачу у приватну власність відповідачеві ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.1962 га землі. У зазначеній частині позову суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Однак, судова колегія не може погодитися з висновком місцевого суду щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_3 сільської ради надати йому земельну ділянку розміром 0.40 га землі , так як суд першої інстанції взяв на себе повноваження органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних міських рад в галузі земельних відносин належить право розпорядження, передачі земельних ділянок із комунальної власності.

Отже, у зазначеній частині позову суд першої інстанції до такого висновку дійшов без повного та всебічного зясування дійсних обставин справи, прав сторін та з порушенням норм матеріального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В ході судового розгляду, колегією суддів апеляційної інстанції встановлені наступні обставини вказаної справи.

Позивачеві ОСОБА_3 сільською радою 22 квітня 2002 року. було видано свідоцтво серії ЗК №Х111 104792 від 25 лютого 2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КАТО «Карпати», що розташоване в Хустському районі с.Рокосово по вул.Центральна,90. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 28.11.2001 року становила 1374396 грн., частка позивача була визначена в розмірі 12420 грн., або 0,92 відсотків.

На підставі протоколу №12, рішенням комісії з питань врегулювання майнових питань реформованого КАТО «Карпати» с.Рокосово від 17 березня 2003 року позивачеві ОСОБА_2 в рахунок майнового паю на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності був виділений корівник №2 вартістю 12 тис. грн., що розташований в с.Рокосово по вул.Центральній.

Рішенням виконкому ОСОБА_3 сільської ради №9 від 20 березня 2009 року оформлено право власності на об'єкти нерухомого майна в с.Рокосово, вул.Центральна,б/н за ОСОБА_2, будівля корівника №2 в урочищі «Ферма».

20.03.2009 року ОСОБА_3 сільською радою на підставі вищевказаного рішення позивачу видано свідоцтво про право власності №883 на нежитлову будівлю (будівля корівника №2), що знаходиться за адресою Закарпатська обл. Хустський район с.Рокосово, вул Центральна (Піонерська) б/н. Згідно з технічним паспортом від 25.03.2009 року площа вище вказаної будівлі корівника складає 1133,7 кв. м.

Позивач 20.07.2010 року в порядку, визначеному ст.118 ЗК України, звернувся до ОСОБА_3 сільської ради із заявою про надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,40 га..

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 12.08.2010 року йому відмовлено у наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, 26.02.2010 року ОСОБА_3 сільська рада прийняла рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 0.2062 га депутату ради ОСОБА_1, не дивлячись на те, що у нього на вказаному господарському дворі майно відсутнє, а частина його будівлі корівника №2 молочний блок, знаходиться на цій ділянці.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.03.2012 року скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.02.2010 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2062 га в ур. «Ферма», визнаний недійсним Державний акт серії ЯИ №084817, виданий відповідачеві по справі ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.02.2010 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2062 га в урочищі «Ферма» .

Скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради від 12.08.2010 року про відмову ОСОБА_2 у виділенні земельної ділянки в урочищі «Ферма» - для ведення особистого селянського господарства .

Зобов'язано ОСОБА_3 сільську раду на черговій сесії розглянути питання про виділення позивачу ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,40 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Ферма» с. .Рокосово на території колишнього господарського двору КАТО «Карпати».

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 23.05.2012 року рішення Хустського районного суду від 27.03.2012 року залишено без змін.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23.05.2012 року і не виконується ОСОБА_3 сільською радою

ОСОБА_3 сільська рада повторно розглянувши чергову заяву позивача ОСОБА_2 про надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,40 га, рішенням цієї ради за №354 VІІ сесії VІ скликання від 07.12.2012 року надала позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,2139 га. в с.Рокосово, урочище «Ферма» для ведення особистого селянського господарства.

Цією ж сесією 07.12.2012 року №354 прийнято рішення про повторне надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки відповідачеві по справі ОСОБА_1, площею 0,1962 га в с.Рокосово, урочище «Ферма» для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0.1962 га в с. Рокосово ур. „ Ферма.

Отже, судова колегія констатує, що органом місцевого самоврядування повторно відмовлено у задоволенні заяви позивача про надання земельної ділянки розміром 0.40 землі та невиконання рішення про надання позивачеві земельної ділянки розміром саме 0.40 га землі.

Відповідно до технічного паспорту площа корівника становить 1133,7 кв.м.; розмір молочного блоку 11.80м.*12.40м. (а.с.10-12). Відповідно до розрахунку нормативної площі землекористування на території господарського двору колишнього КАТО «Карпати» передбачено, що для обслуговування корівника № 2 необхідна земельна ділянка площею 0,54 га..

Зібраними по справи доказами, та відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, на підставі рішення Хустського районного суду від 27 березня 2012 року у даній справі встановлені наступні обставини: рішення ОСОБА_3 сільської ради від 24 липня 2009 року, на підставі якого погоджено відповідачеві по справі ОСОБА_1 вибір місця розташування земельної ділянки площею 0,2062 га. в с. Рокового, урочищі «Ферма», сільською радою було прийнято вже після отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нерухоме майно корівник № 2.Проте на земельній ділянці, яка передана у власність відповідачу ОСОБА_1, згідно з ситуаційним планом місця розташування земельної ділянки, розміщена частина нежитлової будівлі корівника № 2, який належить позивачу ОСОБА_2В, а саме частина молочного блоку.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в апеляційній інстанції визнали факти, що на час вирішення питання про надання ОСОБА_1 земельної ділянки залишався фундамент від раніше існуючого корівника, оскільки цей корівник було позивачем розібрано та в подальшому проведено самовільне будівництво із збільшенням його площі .

У звязку з неналежним виконанням рішення суду ОСОБА_3 сільською радою, позивач по справі буде позбавлений можливості вести особисте селянське господарство, оскільки він не буде мати достатнього розміру земельної ділянки для обслуговування корівника для його цільового використання

Також судовим рішення Хустського районного суду від 27 березня 2012 року, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, встановлений факт того, що ОСОБА_3 сільською радою було надано ОСОБА_1 земельну ділянку, на якій розміщено частину нерухомого майна, що належить позивачу. Тому, на переконання колегії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення ОСОБА_3 сільської ради від 7 грудня 2012 року, оскільки позивачу ОСОБА_2, поскільки йому необґрунтовано та безпідставно було відмовлено у виділенні йому земельної ділянки площею 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування нежитлової будівлі.

Отже, скасовуючи спірне рішення ОСОБА_3 сільської ради від 7 грудня 2012 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту щодо відведення земельної ділянки відповідачеві ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтованого виходив з положень Цивільного та Земельного кодексів України, відповідно до яких до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України), а передача у приватну власність відповідачеві спірної земельної ділянки, порушить права позивача на отримання земельної ділянки та користування приватною власністю, що унеможливить обслуговування нежитлової будівлі корівника №2 яка була передана у приватну власність позивачеві ОСОБА_2 на підставі майнового паю, оскільки розрахунком нормативної площі землекористування для обслуговування корівника №2 необхідна земельна ділянка площею 0,56 га землі.

Набуття позивачем на підставі майнового паю права власності на нежитлову будівлю корівник №2 що розташований в урочищі „ Ферма по вул. Центральній. б/н с. Рокосово Хустського району на території господарського двору колишнього КАТО «Карпати», відповідно до частини першої та частини другої ст. 120 ЗК України до нього, позивача, як набувача права власності на зазначену будівлю, переходить право користування земельною ділянкою без зміни цільового призначення на тих самих умовах у в тому обсязі що було у попереднього користувача. Оскільки у попереднього землекористувача було право землекористування для обслуговування зазначено корівника № 2 0.54, а тому він, як користувач має право на набуття права власності на цю земельну ділянку.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який вважав, що позивач, у відповідності до положень ст. ст. 30, 116, 118, 120, 121, 213, 152, 158 ЗК України, має право на безоплатну приватизацію для ведення особистого селянського господарства з використанням отриманого у майновий пай майна земельної ділянки розміром 0,40 га з земель колишнього господарського двору КАТО «Карпати» (несільськогосподарські угіддя земель сільськогосподарського призначення) в с.Рокосово на території ОСОБА_3 сільської ради, оскільки саме такого розміру земельна ділянка потрібна для обслуговування корівника і використання його відповідно до цільового призначення.

Доводи апеляційної скарги у частині того, що позивачем не доведено нормативного розміру земельної необхідного позивачу для обслуговування корівника у розмірі 0.40 га , що на час вирішення питання про надання ОСОБА_1 земельної ділянки залишався фундамент від раніше існуючого корівника, який заріс травою, і його частина була розташована на земельній ділянці, яка передана відповідачу ОСОБА_1 підлягають відхиленню як необґрунтовані з наступних міркувань.

Відповідно до технічного паспорту площа корівника становить 1133,7 кв.м.; розмір молочного блоку 11.80м.*12.40м. (а.с.10-12). Відповідно до розрахунку нормативної площі землекористування на території господарського двору колишнього КАТО «Карпати» передбачено, що для обслуговування корівника № 2 необхідна земельна ділянка площею 0,54 га..

Із змісту апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 та його пояснень у суді апеляційної інстанції ним визнається факт того, що корівник позивачем було розібрано та в подальшому проведено самовільне будівництво із збільшенням його площі, проте таке твердження нічим не підтверджено.

Із заперечень позивача вбачається, що зазначена будівля була відновлена по старому фундаменту і це не спростовано. Даний корівник мав молочний блок , такий зображений і на ситуаційному плані, і відповідачем визнається факт того, що його частина знаходиться на земельній ділянці, яка передана йому , відповідачу ОСОБА_1.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України, у частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_3 сільської ради надати йому у приватну власність земельну ділянку розміром 0.40 га землі за адресою с.Рокосово по вул. Центральній, слід змінити, оскільки суд першої інстанції у зазначеній частині позову взяв на себе повноваження органу місцевого самоврядування, які належать ОСОБА_3 сільській раді відповідно до ст. 12 ЗК України.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що ОСОБА_3 сільською радою позивачу ОСОБА_2 було необґрунтовано та безпідставно відмовлено у виділенні йому земельної ділянки площею 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування нежитлової будівлі, а тому, слід зобовязати ОСОБА_3 сільську раду на черговій сесії розглянути питання про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою : в ур. «Ферма» по вул. Центральній, с. Рокосово, на території колишнього господарського двору КАТО «Карпати» .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 02 листопада 2015 року у частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_1 про зобовязання ОСОБА_3 сільської ради виділення земельної ділянки у власність змінити.

Зобовязати ОСОБА_3 сільську раду на черговій сесії розглянути питання про надання ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0.40 га землі для ведення особистого селянського господарства в ур. „ Ферма с. Рокосово Хустського району на території колишнього господарського двору „ Карпати.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом десяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді