УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцової Т.П.,

КарпенкоС.О., Остапчука Д.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтовування вимог посилаючись на те, що між нею та ФОП ОСОБА_4 укладено попередній договір №1 від 13 липня 2009 року, згідно умов якого позивач зобов'язувалась надати ФОП ОСОБА_4 в оренду нерухоме майно: нежитлові приміщення 4-го поверху № 1, 2, 4-9 літ. «Б-4», загальною площею 195,8 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Для забезпечення виконання попереднього договору оренди нежитлових приміщень позивач зобов'язалась здійснити реєстрацію права власності на об'єкт оренди та отримати від комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» витяг з реєстру права власності на нежитлові приміщення 4-го поверху № 1, 2, 4-9 літ. «Б-4», загальною площею 195,8 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно пп. «б» п. 1 попереднього договору, договір оренди нежитлових приміщень (об'єкт оренди) мав бути укладеним не пізніше 31 серпня 2009 року.

КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» вчасно не проведено реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, у зв'язку із чим основний договір між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено не було.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2011 року визнано протиправною бездіяльність КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» стосовно нерозгляду заяви ФОП ОСОБА_3 від 08 липня 2009 року № 23-25147 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі мирової угоди від 12 травня 2009 року, визнаної ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2009 року та зобов'язано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» розглянути зазначену заяву і прийняти відповідне рішення.

Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позивачу завдано майнову шкоду у вигляді штрафу, який вона має сплатити ФОП ОСОБА_4 у розмірі 5 000 грн, упущеної вигоди у вигляді неотримання орендної плати у розмірі 63 635 грн та завдано моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що на час звернення позивача до суду - 18 липня 2014 року сплив трирічний строк позовної давності, про застосування якої у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України заявив представник відповідача.

Судами встановлено, що 13 липня 2009 року ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 підписали попередній договір про укладення договору оренди нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, не пізніше 31 серпня 2009 року, договором передбачено штраф у розмірі 5 000 грн. за невиконання умов угоди.

08 липня 2009 року ФОП ОСОБА_3 звернулась до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яку не було здійснено протягом встановленого законом строку - 14 днів.

07 вересня 2009 року ОСОБА_3 передала 10 000 грн., з яких 5 000 грн. повернення авансу сплаченого відповідно до попереднього договору від 13 липня 2009 року №1 та 5 000 грн. штраф, у відповідності до п. 4 зазначеного попереднього договору оренди.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2011 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2010 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» стосовно не здійснення розгляду заяви ФОП ОСОБА_3 від 08 липня 2009 року № 23-25147 щодо здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі мирової угоди від 12 травня 2009 року, яка визнана ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2009 року та зобов'язано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» розглянути зазначену заяву.

Договір оренди не було укладено через бездіяльності КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по реєстрації права власності нежитлових приміщень, що належать позивачці.

07 вересня 2009 року ОСОБА_3 повернула ФОП ОСОБА_4 кошти у розмірі 10 000 грн., з яких 5 000 грн. аванс сплаченого відповідно до попереднього договору оренди від 13 липня 2009 року та 5 000 грн. штрафу, у відповідності до п. 4 зазначеного попереднього договору оренди.

Відповідно до ст. 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК Українипозовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили із того, що ОСОБА_3 про порушення відповідачем її прав щодо не розгляду заяви про здійснення реєстрації права власності на нерухоме майна дізналась коли відповідач, протягом 14 днів не розглянув її заяву подану 08 липня 2009 року. З позовом ОСОБА_3 звернулась 18 липня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Згідно звукопису судового засідання від 10 жовтня 2014 року представник відповідача надаючи пояснення по справі, заявила клопотання про застосування строку позовної давності.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про те, що відповідачам не заявлялось клопотання про застосування строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Інші доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків судів про пропуск строку позовної давності та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

Д.О.Остапчук