РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5671/15-ц

пр. № 2/759/3412/15

04 грудня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Борденюка В.В.,

при секретарі Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якому просив солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором у розмірі 392 440,71 гривень; також просив стягнути із відповідачів судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що свідчить про наявність підстав для розгляду даної справи у його відсутність у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог даного позову, що зумовлює необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 24.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K2P6AN06097525 від 24.09.2008 року, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на суму 71 799,44 гривень на термін до 23.09.2015 року. Також, у забезпечення повернення наданих коштів та виконання умов кредитної угоди між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договори поруки від 24.09.2008 року, згідно з яким остання поручилася за виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором. Дані договори відповідачами не виконано. У звязку з невиконанням відповідачами умов договорів та непогашення кредиту, утворилась станом на 04.03.2015 року прострочену заборгованість за договорами в сумі 392 440,71 гривень.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Так, у звязку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобовязань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів заборгованості, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається із 84 558,89 грн. боргу за кредитом, 49 207,99 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 12 461,87 грн. боргу по комісіям, 227 286,21 грн. пені, 250,00 грн. фіксованої частини штрафу та 18 675,75 грн. процентної складової штрафів.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Наявним у матеріалах справи розширеним розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідачів за кредитним договором, яка складається з 84 558,89 грн. боргу за кредитом, 49 207,99 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 12 461,87 грн. боргу по комісіям, 250,00 грн. фіксованої частини штрафу та 18 675,75 грн. процентної складової штрафів.

Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Такий вид відповідальності, як сплата позичальником штрафів і пені за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобовязань за кредитним договором передбачений договором кредиту.

За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобовязань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може зменшити розмір штрафів, що підлягають до стягнення.

Водночас, позивач у виконання вимог статті 60 ЦПК України не надав суду належних доказів існування факту заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок несвоєчасного виконання ним кредитних зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності зменшення розміру пені, що підлягають стягненню з відповідачів до 49 207,99 гривень.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно з умовами Договорів поруки від 24.09.2008 року, ОСОБА_2 є поручителем за договором кредиту та зобовязувалися відповідати, як солідарний боржник у разі невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань.

Відтак, наявність кредитного боргу, який підлягає солідарному стягненню із відповідачів на користь позивача у сумі 214 362,49 гривень зумовлює необхідність часткового задоволення даного позову.

Крім того, підлягають стягненню судові витрати відповідно до пропорційно задоволених вимог у розмірі 2 143,62 грн.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 525-526, 530, 553, 554, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за договором № K2P6AN06097525 від 24.09.2008 року, яка складається з 84 558,89 грн. боргу за кредитом, 49 207,99 грн. боргу за відсотками, 12 461,87 грн. заборгованості по комісіям, 49 207,99 грн. пені, 250,00 грн. фіксованої частини штрафу та 18 675,75 грн. процентної складової штрафів, а всього 214 362,49 (двісті чотирнадцять тисяч триста шістдесят дві) гривень..

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 143,62 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: