Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 333/3426/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Номер провадження 22-ц/778/6692/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_3, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 29 листопада 2013 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3333/13-Т/ЗП115 предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

23 квітня 2014 року, о 09 год. 00 хв., в м. Запоріжжі на вул. 40 років Радянської України сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, внаслідок якої застрахованому транспортному засобу «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Довідкою ДАІ про перелік пошкоджень та Звітом автотоварознавчого дослідження № 76/06 від 19.06.2014 року.

Згідно з Автотоварознавчим дослідженням №76/06 від 19.06.2014 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. склав 59525,21 грн.

Відповідно до полісу № АС/9626542 від 27.02.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль відповідача - «Mitsubishi Carisma», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, застрахований у Приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Іллічівське» (далі ПАТ «СТ «Іллічівське»), термін дії поліса з 00-00 годин 28.02.2014 року до 27.02.2015 року.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування, на підставі страхового акту: №3333/13-Т/ЗП115-1 від 16.05.2014 року, позивач виплатив Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 59301,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9770 від 19.05.2014 року.

Відповідно до Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по адміністративній справі № 333/3615/14-п від 12.05.2014 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення відповідачем п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим він скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «СТ «Іллічівське» відшкодувало позивачу ПАТ «СК «Арсенал Страхування» завдані відповідачем збитки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи відповідно до ліміту в розмірі 39632,53 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 19668,91 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19668,97 грн. та судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське».

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на те, що фактичний розмір завданої шкоди становить 59301,50 грн., яку позивач сплатив застрахованій особі - ОСОБА_4, а тому має право на відшкодування в порядку регресу з винної в ДТП особи ОСОБА_3 різниці у сумі 19668,97 грн., між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПАТ «СТ «Іллічівське» у розмірі 39632,53 грн., відповідно ст. 1194 ЦК України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення з відповідача 19668,97 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.11.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3333/13-Т/ЗП115, а саме транспортного засобу «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6-13).

За умовами вказаного договору страхування, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Одним, зі страхових випадків, передбачених договором страхування, є дорожньо-транспортна пригода.

Згідно довідки, виданої начальником сектора оформлення матеріалів ДТП та

дізнання УДАІ УМВС України в Запорізькій області, 23.11.2014 року, приблизно о 09-00

год. в м. Запоріжжі на перехресті вулиць 40 років Радянської України та Магара, сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 8.7.3 ПДР України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Suzuki» отримав механічні пошкодження (а.с.15-18).

Винним у даній ДТП є ОСОБА_3, який постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.17-18).

Відповідно звіту № 76/06 від 19.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Suzuki», внаслідок ДТП склала 59525 грн. 21 коп. (а.с. 26-53).

Згідно страхового акту від 16.05.2014 року та платіжного доручення № 9770 від 19.05.2014 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатив

ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 59301,50 коп. (а.с.21-23).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована відповідно до полісу № АС/9626542 від 27.02.2014 року обов'язкового страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний реєстраційний номер НОМЕР_3

у ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с. 122).

ПрАТ «СТ «Іллічівське» відшкодувало позивачу ПАТ «СК «Арсенал Страхування» завдані відповідачем збитки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи відповідно до ліміту в розмірі 39632,53 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 19668,91 грн., яку позивач просить стягнути в порядку регресу з відповідача ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «СК «Арсенал Страхування», суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для стягнення зазначеної суми в порядку регресу з ОСОБА_3, оскільки, в даному випадку правовідносини, які виникли між сторонами регулюються застосуванням суброгації та не дають підстав для стягнення суми позову з відповідача.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано право страховика після виплати страхового відшкодування на подачу регресного позову.

Однак, підстави, з яких ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду про стягнення з винної в ДТП особи ОСОБА_3 різниці між виплаченим страховим відшкодуванням, в порядку регресу відсутні.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" в п.27 розяснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація".

Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Таким чином, відносини регресу стосуються тих випадків, коли саме зобов'язання змінюється, проте перехід прав не відбувається. Регрес має місце, коли фактично одне зобов'язання було виконано, а на його місці з'явилося інше. При цьому дані відносини будуть регулюватися ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, які підпадають під дію поняття суброгація, та не підлягають застосуванню норми права, які регулюють правовідносини з регресу.

Крім того, страхове відшкодування, яке було виплачено позивачем потерпілій особі ОСОБА_4, повернуто страховою компанією ПАТ «СТ «Іллічівське», де була застрахована цивільна відповідальність винної особи ОСОБА_3 у розмірі визначеному страховою компанією з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи відповідно до ліміту відповідальності.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України № 6-49цс14 від 05.06.2014 року, де врегульовано питання відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу (коефіцієнт фізичного зносу) та зроблений висновок про стягнення різниці втрати товарної вартості транспортного засобу з винної особи.

Однак, при виплаті страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_4, позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не враховував (коефіцієнт фізичного зносу) втрату товарної вартості транспортного засобу та страхове відшкодування сплатив в повному обсязі вартості матеріальної шкоди, що спричинена ОСОБА_4 в результаті ДТП, яка визначена автотоварозначим дослідженням.

Із позовних вимог ПАТ «СК «Арсенал Страхування» не вбачається, що позивач звертається до відповідача з вимогою про відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу (коефіцієнту фізичного зносу).

Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно того, що винна особа має сплатити різницю яка не виплачена ПрАТ «СТ «Іллічівське» є безпідставними.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: