Номер провадження 2/754/1355/15
Справа №754/362/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва під головуванням судді Галась І.А. за участі секретаря Фацул М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у майні, що є спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у майні, що є спільною сумісною власністю, посилаючись на те, що вони з відповідачкою 05 квітня 1996 р. придбали квартиру АДРЕСА_1. Згідно інформаційної довідки Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 03.12.2014р. вищевказана квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2, ОСОБА_1 (російська мова) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській універсальній біржі 05.04.1996р., реєстраційний № В2034/3493. Звернувшись до нотаріуса в грудні 2014р. з метою укласти та посвідчити договір купівлі-продажу своєї частки спірної квартири, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що майно є спільною сумісною власністю, а частки в основному документі не виділені, тому він змушений звертатись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації, про причини неявки не повідомляла.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості від 05 квітня 1996р., зареєстрованому на Київській Універсальній біржі, реєстраційний № В2034/3493.

Як вбачається з зазначеного документа, при укладанні та реєстрації договору купівлі-продажу нерухомості, розмір часток між співвласниками не визначався.

Згідно інформаційної довідки Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2014 № 83493 від 03.12.2014р., АДРЕСА_1, на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4, ОСОБА_1 (російська мова) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській Універсальній біржі 05.04.1996р., № В2034/3493.

Згідно реєстраційної посвідки від 08 квітня 1996р., Київське міське БТІ засвідчує, що АДРЕСА_1 зареєстровано за громадянином «ОСОБА_4 и ОСОБА_1» як особиста власність на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській Універсальній біржі 05.04.1996р., р.№ В2034/3493., про що зроблено запис до Реєстраційної книги № 1035.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважається рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 370 ЦК України, розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з наведеного, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності у рівних частках, тобто розмір частки кожного власника квартири становить по 1/2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 213-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 355, 357, 370 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у майні, що є спільною сумісною власністю - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить ? частину.

Визначити, що частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить ? частину.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя