АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1-ї інстанції - Жмуд Н.М. Доповідач - ШвецоваЛ.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Кругової С.С.. Тичкової О.Ю.

при секретарі - Колісник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня подачі позову.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 серпня 2000 року, від якого сторони мають спільну неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На теперішній час вони з відповідачем фактично знаходяться у шлюбі, проте, сімейні відносини між ними припинилися ще у вересні 2010 року. ОСОБА_2 має постійний заробіток, працює у Лозівській дистанції електропостачання Південної залізниці (ЕЧ 6) машиністом-автомотриси. але матеріально не допомагає.

ОСОБА_2 проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

В обгрунтування свої заперечень посилався на те, що дійсно між ним та позивачкою у серпні 2000 року було укладено шлюб, але ОСОБА_3 мала доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої був колишній чоловік позивачки.

Після п'яти років подружнього життя він погодився усиновити ОСОБА_4, у зв'язку з чим звернувся з відповідною заявою до Лозівського міськрайонного суду, рішенням якого від 19.02.2006 року був визнаний усиновлювачем.

Згодом позивачка зовсім втратила інтерес до сімейного життя, займатися вихованням дитини він не мав змоги, до того ж ОСОБА_3 постійно налаштовувала ОСОБА_4 проти нього, у зв'язку з чим він зовсім втратив авторитет перед дитиною. Шлюбні відносини між ним та позивачкою фактично було припинено на початку 2010 року, а у вересні вона вивезла речі з квартири і виїхала у невідомому йому напрямку.

Вважав, що за цих обставин, між ним, як усиновлювачем та дитиною, незалежно від його волі склалися стосунки, які повністю роблять неможливим виконання ним батьківських прав. У зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду з позовом, в якому, з підстав передбачених ч. З ч. 1 ст. 238 Сімейного Кодексу України, просив винести рішення про скасування усиновлення. Вказаний позов ще не розглянуто, тому він просив суд зупинити провадження по справі про стягнення аліментів до вирішення питання про скасування усиновлення.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду від 21 червня 2011 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про зупинення провадження, оскільки вказане питання вже вирішено і Лозівським міськрайонним судом Харківської області ухвалено рішення про скасування усиновлення, яке вступила в законну силу.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 21 жовтня 2010 року і по 11 червня 2011 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

По справі достовірно встановлено, що з 18 серпня 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого відповідач звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітньої доньки позивачки ОСОБА_4, яку вона мала від попереднього шлюбу.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 лютого 2006 року заяву ОСОБА_2 задоволено, визнано його усиновлювачем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено відповідні зміни до актового запису № 14 від 08.09.1995 року про народження дитини, а саме зазначено прізвище дитини - ОСОБА_4, по-батькові - ОСОБА_4, а в графі батько - ОСОБА_2, громадянин України, ім'я, місце та дату народження дитини залишено без змін.

За заявою ОСОБА_2, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2011 року шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано.

У зв'язку з непорозуміннями, між сторонами по справі. ОСОБА_2 перестав надавати постійну матеріальну допомогу позивачці на утримання їхньої дитини та посилаючись на ч. З ч. 1 ст. 238 Сімейного Кодексу України звернувся до суду з заявою про скасування усиновлення.

Рішенням Лозівського районного суду Харківської області від 31 травня 2011 року скасовано усиновлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє усі права та обов'язки, що виникли, у звязку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

Частиною 4 ст. 283 СК України встановлено, що усиновлення скасовується від дня набрання чиновності рішення суду, а тому виходячи з того що рішення суду про скасування усиновлення набрало законної сили 11 червня 2011 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і по 11 червня 2011 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не спростовують.

Суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, на підставі повного та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилалися, як на підставу свої вимог та заперечень, підтверджених доказами, належним чином дослідженими в ході судового засідання, вирішив справу згідно із законом та у відповідності до вимог ст.213 ЦПК України ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Як передбачається ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на наведене керуючись ст. ст. 303, 304, 307; 308, 313, 314; 317 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -