Провадження №2/748/480/15
Єдиний унікальний № 748/1234/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Гримайло Л.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади села Пльохів в особі Пльохівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, треті особи: ОСОБА_2, Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу - Бірюкова О.В., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вказуючи на те, що нотаріус їй відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач в судове засідання не з»явилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику - ОСОБА_1 ( а.с.40-41).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві.

Співвідповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи на а.с.134-135.

Відповідач - територіальна громада с. Пльохів в особі Пльохівської сільської ради свого представника в судове засідання не забезпечила, через канцелярію суду надавши лист про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а.с.68,133).

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Бірюкова О.В., в судове засіданя не з»явилася, про свою згоду на участь у справі не заявила.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2, яка допущена до участі у справі за її заявою ( а.с.104-105) та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на письмові заперечення на а.с.140-142. Просили в задоволенні позову відмовити. Додатково ОСОБА_2 пояснила, що в спірному будинку вона проживає з 2009 року, оскільки купила його у ОСОБА_8 в кінці 2008 року, проте договір купівлі-продажу вони не оформляли так як у ОСОБА_8 були відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року (№ 6-54цс12), прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, в якій зазначено, що відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об»єкт нерухомого майна, збудований до набрання зазначеним Законом чинності, не породжує в особи цього права, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомзему Союзу Радянських Соціалістичних Республік від 25 травня 1990 року № 69, у рядку «суспільна група господарства» записується станом на 1 січня відповідного року одна з наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство особи, зайнятої індивідуальною трудовою діяльністю; селянське господарство; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася в залежності від зайняття голови господарства (сім'ї).

Поняття суспільної групи господарства було припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки № 885-XII було введено в дію Закон України «Про власність».

До правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору та майно господарств інших суспільних груп, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність відповідного господарства, а саме: право власності на майно, яке належало двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як вбачається з довідок виконавчого комітету Пльохівської сільської ради, згідно записів погосподарських книг сільської ради житловий будинок по АДРЕСА_1 був зареєстрований за ОСОБА_9 з 1963 року. Станом на 15.08.1991 року господарство ОСОБА_9 відносилось до категорії „колгоспний двір", і вона була головою колгоспного двору. Земельна ділянка за даною адресою, згідно земельно-кадастрової книги була виділена під забудову і зареєстрована з 1963 року за ОСОБА_9(а.с. 58-59,61).

Дані довідки видані на підставі записів погосподарської книги та земельно-кадастрової книги, підписані сільським головою та скріплені печаткою ради, а тому підстав сумніватися у вказаній в них інформації, у суду не має.

Таким чином, ОСОБА_9 за життя набула право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії заповіту, складеного 02 лютого 1988 року та посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_9 за життя розпорядилася своїм майном на користь ОСОБА_8 (а.с.65 звор.).

Відповідно до записів свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_9, спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_8, за заявою якого в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №425/2008. До спадкового майна належить вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. ОСОБА_8 отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад, майновий пай, право на земельну частку (пай). Свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок ОСОБА_8 не видавалося. ( а.с.64-66)

Таким чином, до ОСОБА_8, як до спадкоємця за заповітом, перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_9, зокрема і право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. Проте, своє право на вказаний житловий будинок ОСОБА_8 не оформив належним чином, про що свідчить довідка з КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризація» від 24.06.2015 року, згідно якої право власності на спірний будинок зареєстрованим не значиться (а.с.113).

Відповідно до записів свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.71).

Згідно копії спадкової справи, яка надійшла від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бірюкової О.В., спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 прийняла його донька ОСОБА_4, позивач по справі. Інші спадкоємці - дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 від своєї частки у спадщині відмовилися на користь ОСОБА_4.

Таким чином, відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача ОСОБА_4 перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_8, зокрема і на спірний будинок.

У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок , на підставі п.п.4.12, 4.15, розділу 4, Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. № 282/20595, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі на її ім'я після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу - Бірюковою О.В. від 29.09.2014 року (а.с.91).

Вказане свідчить, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом довести своє право власності на вказаний житловий будинок за законом.

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину за законом в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім'я спадкодавця.

Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу - Бірюковою О.В. доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів та пасивне заперечення наявності у позивача суб'єктивного цивільного права на спадкування вказаного житлового будинку, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб"єктивного права.

Доводи третьої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не набули права власності на спірний будинок, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_4, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, можливо визнати право власності на спірне домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР, ст. ст. 1233-1236, 1261,1268, 1270, 1274 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до територіальної громади села Пльохів в особі Пльохівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, із господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. П. Меженнікова