Справа № 713/826/15-ц
Провадження №2/713/343/15
10.09.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Кибич І.А.
з участю секретаря Мірчева О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
В забезпечення виконання зобов'язання за договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.
Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5 ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_2 письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, однак вимога залишена без задоволення.
Просять стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року в розмірі 143970,26 доларів США, що за курсом 22,45 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.04.2015 року складає 3232132,39 грн. за кредитним договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року та судові витрати.
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку та пояснення щодо заперечень, де зазначає, що при укладені кредитного договору та відповідно договору поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами так і прийняті ними як обов'язкові умови договору. Договором поруки сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Так як, в основному договорі та договорі поруки передбачена можливість зміни розміру процентної ставки і ця умова стала результатом домовленості сторін, отже поручитель дав згоду на зміну розміру процентної ставки. Із умов кредитного договору, зокрема зі змісту п.2.3.1 договору випливає, що сторони наперед обумовили можливість збільшення процентної ставки по договору, зокрема п.2.3.1 договору передбачає, що Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. По закону, який діяв на момент укладення договору, дозволялось в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору. Таким чином, сторони в момент укладення як кредитного так і договору поруки обговорили всі істотні умови, зокрема умову про збільшення розміру процентної ставки за договором, на що свою згоду дав і поручитель. Зазначила, що відповідачем ОСОБА_1 частково погашена заборгованість перед позивачем, що свідчить про визнання ним своїх зобов'язань. Останнє погашення вчинене 04.03.2015 року, що є підставою для переривання строку позовної давності. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. 06.07.2015 року подав до суду заперечення на позов ПАТ КБ «ПриватБанк», де зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки, відповідно до якого він поручився до перед банком за виконання зобов'язань боржником ОСОБА_1, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п.7.2 кредитного договору №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив ОСОБА_1 рахунки для зарахування коштів, спрямованих для погашення заборгованості. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди і комісії в зазначені даним договором строки.
Відповідно до п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 даного Договору. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороду згідно п.п.7.1 та 6.2 даного договору. Погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки передбачені п.7.1 та п.2.3.3 цього договору.
Відповідно до п.3.1. кредитного договору №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 змінної частини даного договору.
Відповідно до п.3.2 кредитного договору №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, згідно ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному у п.7.4. змінної частини цього договору на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п.1.1. суми щомісячного платежу за кредитним договором (у випадку погашення заборгованості шляхом надання щомісячного платежу й установлення його суми в п.1.1. При встановленні банком у порядку, передбаченому п.2.3.2 зменшеної процентної ставки, умови даного пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбачена позовна давність в один рік.
Відповідно до висновку Постанови Верховного Суду України по справі №6-169цс14 від 29.10.2014 року, строк позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів, що визначено періодичними щомісячними платежами, необхідно обчислювати не з дня коли закінчується строк дії договору, а з моменту настання строку погашення чергового платежу. Крім того, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність строком один рік згідно з ст.258 ЦК України, який обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається за правилами ст.253 ЦК України з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, та нараховується за кожен день у межах позовної давності за основною вимогою. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного наступного траншу, а отже, початок перебігу позовної давності за кожний наступний платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинне здійснюватися позичальниками частинами кожного місяця, в рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.
Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Також з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 3654,00 грн. та витрати, пов'язані з розміщенням оголошення в газеті «Буковина» в сумі 150,00 грн.
Що стосується позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, то суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором кредиту №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 04.09.2007 року укладено договір поруки №CVSNGA00000107, що підтверджується копією вказаного договору.
Відповідно до умов договору поруки №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року ОСОБА_2 поручився перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, укладеним між Банком та Позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені у п.16 цього договору.
Відповідно до п.13 умов договору поруки №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди.
Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Із роз'яснень викладених у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Як вбачається з в матеріалів справи, відсутні будь-які відомості про надання згоди поручителя ОСОБА_2 на збільшення суми кредиту та розміру його відповідальності, щомісячний платіж підвищено з суми 476,54 доларів США, який був встановлений на час підписання кредитного договору та договору поруки до 635,39 доларів США, а також банком не надано доказів, які підтверджують повідомлення ОСОБА_2 про зміну розміру щомісячного платежу, який значно перевищує визначені та погоджені кредитним договором та договором поруки, що в свою чергу збільшує обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 за виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року, крім того, умови договору поруки, укладеного між сторонами, не передбачають права банку збільшувати суму кредиту без згоди поручителя.
Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» змінив умови договору зі збільшення об'єму відповідальності без згоди поручителя ОСОБА_2, за відсутності у договорі поруки вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що договір поруки №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 вважається припиненим.
На підставі викладеного в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CVSNGA00000107 від 04.09.2007 року необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 256, ч.2 ст.258, 526, 527, 530, 553, 554, 559, 598, 610, 1048-1050, 1054, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, Суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. А. Кибич