У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Золота Нива-1» про стягнення доходів, отриманих від незаконного користування майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Золота Нива-1» (далі - ПП «Золота Нива-1») про стягнення доходів, отриманих від незаконного користування майном. Позивач посилалася на те, що у листопаді 2012 року вона звернулася до суду з позовом до ПП «Золота Нива-1» про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року в задоволенні її позовних вимог було відмовлено. Рішенням апеляційної інстанції від 28 травня 2013 року зазначене рішення суду було скасовано та ухвалене нове рішення, яким її позовні вимоги задоволено, зобов'язано відповідача повернути їй самовільно зайняті земельні ділянки, що розташовані на території Куньївської ради загальною площею 5,8680 га та загальною площею 5,9990 га. Постановою державного виконавця від 6 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження. 27 вересня 2013 року ПП «Золота Нива-1» повернуло їй спірні земельні ділянки. Відповідач протягом 2012 - 2013 років безпідставно користувався земельними ділянками, які належать їй на праві власності та вирощував кукурудзу. Відповідно до довідки Ізюмської районної державної адміністрації від 19 січня 2015 року середня врожайність кукурудзи у 2012 році по району склала - 33,4 ц/га, а у 2013 році - 38,7 ц/га. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Харківській області від 15 травня 2015 року середня розрахункова вартість реалізації 1 тони кукурудзи сільськогосподарськими підприємствами Харківської області за 2012 рік становила 1 490 грн 20 коп., а за 2013 рік - 1 151 грн 70 коп. За підсумками ПП «Золота Нива-1» зібрано 85 т 561 кг зерна, вартістю 111 957 грн 38 коп.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_4 просила стягнути на свою користь з відповідача дохід, одержаний ним від використання належних їй земельних ділянок - 85 т 561 кг зерна кукурудзи, або у разі відсутності у відповідача зазначеної культури, стягнути її вартість у розмірі 111 957 грн 38 коп.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на її користь з ПП «Золота Нива-1» 111 957 грн 38 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_4 своїх позовних вимог щодо стягнення з ПП «Золота Нива-1» доходів, отриманих від незаконного користування майном.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: