Справа № 298/861/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоберезнянського районного суду від 24 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований цей будинок. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_2. Між цими земельними ділянками відповідач самовільно спорудила металеву огорожу, яка частково знаходиться на її земельній ділянці, що виразилося в протиправному захопленні 19 м.кв. її земельної ділянки. Встановивши огорожу, відповідачка порушує її право на користування земельною ділянкою і дана огорожа створює пожежонебезпечну обстановку, оскільки в певних місцях ширина двору не перевищує 1,4-1,7 м. та створює незручності для неї в користуванні її власністю.

Також позивачка зазначала, що будинок відповідача в його частині влаштування трьох вікон з прозорим склом і дверима, які спрямовані у сторону її дворогосподарства, є такими, що споруджено з порушенням вимог державних будівельних норм і правил. Відповідачем споруджено дах сараю, в частині, яка спрямована в сторону її дворогосподарства і вважає, що це порушує її права щодо можливості користування належною її земельною ділянкою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною її земельною ділянкою, шляхом демонтажу частинами металевих конструкцій (огорожі), які споруджено на цій земельній ділянці та перенесенні цієї огорожі на межу, яка є між їхніми земельними ділянками, зобов'язати відповідачку облаштувати три вікна та двері, які виходять в сторону її дворогосподарства у відповідності до вимог державних будівельних норм і правил та зобов'язати ОСОБА_3 облаштувати дах сараю, який виходить в сторону дворогосподарства позивача у відповідності до будівельних норм і правил.

Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила задовольнити їх.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 24 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 облаштувати три вікна, які є наявні на житловому будинку АДРЕСА_2 шляхом заповнення непрозорим матовим склом вказаних трьох вікон.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_2, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо демонтажу металевої огорожі суд першої інстанції посилається на рішення виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради народних депутатів від 30 липня 1991 року №73, яким проведено розподіл частини спільного двору сторін, на рішення цієї ж ради від 18 травня 1992 року №42 про надання дозволу ОСОБА_3 на встановлення огорожі на частині спільного двору, починаючи від рогу будинку ОСОБА_3 відповідно до пропозиції комісії і ці рішення є чинними та не були оспорені власником на той час будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6

Крім того, рішенням Перечинського районного суду від 06 квітня 1995 року, залишеного без змін ухвалою Закарпатського обласного суду від 15 червня 1995 року і яке набрало законної сили, в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та знесення самовільно побудованих господарських споруд (сарай, дробарку, стайню) та огорожу відмовлено.

З даним висновком суду першої інстанції в цій частині судова колегія не може погодитися з наступних підстав.

У відповідності до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Державним актом на право власності на земельну ділянку від 19.01.2012 року стверджується, що ОСОБА_6 на підставі рішення 20 сесії 5 скликання №609 від 26.06.2009 року Великоберезнянської селищної ради є власником земельної ділянки площею 0,0716 га по АДРЕСА_1, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 7).

На підставі договору дарування від 08 грудня 2011 року ОСОБА_6 подарував своїй доньці ОСОБА_5 житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0716 га по АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію даного будинковолодіння за позивачкою (а.с. 4-6).

На підставі договору дарування від 24 квітня 2011 року ОСОБА_6 подарував своїй доньці ОСОБА_5 земельну ділянку розміром 0,0716 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію за позивачкою.

Таким чином, ОСОБА_5 є власником будинковолодіння та земельної ділянки розміром 0,0716 га по АДРЕСА_1

Із висновку судової інженерно-технічної експертизи №144/10-14 від 03.11.2014 року проведеній по даній справі вбачається, що реально існуючий об'єкт - металева огорожа, яка встановлена гр. ОСОБА_3 перебуває (розташована) в межах земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності суміжному землекористувачу гр. ОСОБА_5 АДРЕСА_1) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 січня 2012 року Великоберезнянською селищною радою.

За таких обставин, судова колегія вважає, що порушене право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 підлягає захисту у відповідності до ст. 152 ЗК України шляхом зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати частини металевих конструкцій, які споруджені на цій земельній ділянці та перенесення їх на межу, яка є між земельними ділянками сторін по АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки і рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення згідно до ст. 309, ч.1 п.п.1,3,4 ЦПК України, яким позовні вимоги позивача у цій частині задовольнити із вищезазначених підстав.

Позовні вимоги ОСОБА_5 у частині облаштування даху сараю відповідачкою, шляхом улаштування стіни сараю протипожежною стіною першого типу із приведенням конструкції даху до стіни без звисання за нею не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю позовних вимог у цій частині у відповідності до ст. 60 ЦПК України.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги, щодо заповнення непрозорим матовим склом трьох вікон, які виходять у сторону дворогосподарства позивача та замурування вхідних дверей виходячи з правил добросусідства, забезпечення комфортних умов проживання, за можливістю заповнення непрозорим матовим склом вказаних трьох вікон, однак, без замурування вхідних дверей, так як з плану-схеми №1 до висновку експерта №144/10-14 вбачається, що лише зі сторони вказаних дверей у відповідача є вихід до своєї земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 116, 126, 152 ЗК України, судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 24 лютого 2015 року в частині відмови ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки скасувати та постановити нове рішення у цій частині.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_5 на праві приватної власності земельної ділянки, шляхом демонтажу частини металевих конструкцій, які споруджені на цій земельній ділянці та перенесення цієї огорожі на межу, яка є між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.