Справа №486/1018/14-ц 05.10.2015 05.10.2015 05.10.2015
Провадження №22-ц/784/1729/15
Суддя першої інстанції: Савін О.І.
Категорія-48 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Лисенка П.П.

із секретарем: Харитоновою І.В.

з участю:

представників:

позивача - ОСОБА_3

відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.05.2015 р. у справі за

позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні,

встановила:

10.06.2014 р. ОСОБА_6. звернувся з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні,

Позивач зазначав, що він є батьком сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого у шлюбі з ОСОБА_8, який зареєстровано 21.12.2012 р.

Син проживає разом з відповідачкою, з якою шлюбні відносини на даний час припинено.

Відповідачка перешкоджає його спілкуванню з сином та участі у вихованні.

Незважаючи на рішення органу опіки та піклування, яким встановлено спосіб спілкування з дитиною, відповідачка його не виконує та перешкоджає йому у побаченнях з сином з метою його виховання. Посилаючись на ці обставини та вимоги ст. 159 СК України, позивач просив про усунення перешкод у спілкуванні з сином та покладення на відповідачку зобов'язання щодо виконання рішення органу опіки щодо способу спілкування з сином.

В подальшому, у зв'язку із скасуванням у судовому порядку рішення виконкому Южноукраїнської міської ради № 248 від 08.08.2013 р. позивач змінив позовні вимоги та просив лише зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною у присутності матері.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.05.2015 р. постановлено про задоволення позову ОСОБА_6

Цим рішенням зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_6 у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_7

В апеляційній скарзі відповідачки ставиться питання по скасування рішення.

При цьому, вона вважає, що ухвалюючи рішення суд не зважив на докази, які свідчать про те, що побачення дитини з батьком буде шкодити її інтересам та що позов пред'явлено безпідставно, оскільки питання щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною спочатку має бути вирішене висновком органу опіки, а такого рішення позивачем не суду не надано.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без зміни, з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 158 СК України, орган опіки та піклування за заявою одного з батьків визначає способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною того з батьків, який проживає окремо.

Зазначене рішення є обов'язковим до виконання.

Але, в тому разі, коли батько, з яким знаходиться дитина, чинить перешкоди або ухиляється від виконання цього рішення, суд може іншим чином визначити способи участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, поведінку батьків та інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, Сімейним кодексом України право на такий позов обумовлене не лише фактом невиконання одним з батьків рішення органу опіки, а й самим фактом вчинення перешкод одним з батьків іншому у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Про це прямо зазначено у частині першій ст. 159 СК України.

Розглядаючи спір, суд повно та всебічно дослідив дійсні обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам та виходячи з доведеності факту вчинення перешкод позивачу у спілкуванні з сином його матір'ю, і враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить положенням сімейного законодавства, з належних підстав поклав на відповідачку зобов'язання не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з сином.

Доводи апеляційної скарги про те, що спілкування батька з дитиною буде суперечити її інтересам та матиме негативний вплив на стан її здоров'я, належними доказами не підтверджено, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

При цьому колегія суддів виходить з того, що згідно з приписами ст. 50 ЦПК заперечення проти позову має доводити відповідач, а тому саме він має надати висновок чи інший доказ того, що спілкування позивача з дитиною може негативно вплинути на неї. Безпідставним є посилання на передчасність звернення з позовом з огляду на відсутність рішення органу опіки, адже позивач на рішення органу опіки, як на підставу позову не посилався і не просив про визначення порядку спілкування з дитиною, обмежившись лише покладенням на відповідачку відповідного зобов'язання.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути враховані при перегляді рішення, оскільки вони висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що ним порушені законні права одного з батьків чи інтереси дитини.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.05.2015 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І.Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

П.П. Лисенко