АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8150/15 Справа № 199/3590/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.08.2010 року в розмірі 23194.07 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2010 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 14000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок умов укладеного між сторонами договору, відповідач своєчасно не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Таким чином, відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку він добровільно не погашає, тому позивач просить суд стягнути у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором зазначену суму 23194.07 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Днірпопетровська від 20.07.2015 року відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з апеляційною скаргою на зазначене рішення, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за період до моменту мобілізації відповідача для проходження військової служби, з ухваленням нового рішення в цій частині з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем наданий невірний розрахунок заборгованості, тому прийшов до висновку, враховуючи ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», про відмову у позові.

З такими висновками суду першої інстанції повній мірі погодитися не можна з наступних підстав.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2010 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № б/н. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач періодично погашав заборгованості за кредитною картою.

Згідно розрахунку станом на 31.03.2015 року заборгованість складає 23194.07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 13908.16 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7005.24 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 700.00 грн. штрафу (фіксована частина) - 500.00 грн; штраф (відсоткова складова) - 1080.67 грн./

Відповідач з 12.08.2014 року по час звернення з цим позовом до суду мобілізований для проходження військової служби /а.с. 47-50/.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 08.06.2014 року.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню за період, до моменту мобілізації відповідача для проходження військової служби, тобто по 11.08.2014 року включно.

Враховуючи вищезазначене, пеня, проценти за користування кредитом та штрафні санкції не нараховуються з моменту призову, тому заборгованість у розмірі 14577,22 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 13908,16 грн., заборгованості по процентам - 619,06 грн. та заборгованості за пенею та комісією - 50 грн. станом на 11.08.2014 року.

Згідно розрахунку заборгованості, позивач надав розрахунок, зокрема на 01.08.2014 року, на 12.08.2014 року, на 20.08.2014 року тощо, тому апеляційний суд прийшов до висновку, що сума заборгованості за період з 01.08.2014 року по 11.08.2014 року в розмірі 14577,22 грн., не змінилася.

Відповідач надав апеляційному суду квитанцію про погашення заборгованості в розмірі 14000 грн., що підтвердив позивач, надавши розрахунок /а.с. 75 /.

За таких обставин, враховуючи, що розмір заборгованості, в даному випадку, є незмінним, так як штрафні санкції, пеня, проценти за користування кредитом не нараховуються, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів вважає за необхідним позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши розмір заборгованості на суму, яка була погашена відповідачем, та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі 577,22 грн. (14577,22 - 14000 = 577,22).

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду - скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за період до моменту мобілізації відповідача для проходження військової служби, та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за період, до моменту призову відповідача під час мобілізації.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н. від 21.08.2010 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 577,22 грн.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: