Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 336/5074/15 Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
№ провадження 22-ц778/6514/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним факт заборгованості за договором споживчого кредиту та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним факт заборгованості за договором споживчого кредиту та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 25.12.2013 року він придбав в магазині «Комфі» товар на суму 9 976 грн. 00 коп., в кредит з допомогою банку ПАТ «Дельта Банк».

В той же день між ним та відповідачем було укладено споживчий кредитний договір № 010-07254-251213, за умовами якого він повинен вчасно сплачувати банку кожного місяця 564 грн. до повного погашення наданого кредиту.

При укладання договору уповноважена особа відповідача надала йому всі необхідні документи, в тому числі роздруковані ним же квитанцію для оплати щомісячного кредиту у відділеннях «Укрпошта», в якій були вказані всі реквізити банку та його анкетні дані.

Зазначає, що він в вчасно та в повній мірі сплачував всі платежі, що підтверджується квитанціями про сплату коштів.

Однак в квітні 2015 року його зателефонували з банку та повідомили, що щомісячний платіж за кредитом, за березень поточного року, який він сплатив як і всі інші через відділення Укрпошта», до них не дійшов та попросили сплатити ще раз, а той, що я вже сплатив, повинен сам забрати в «Укрпошта».

В подальшому він дізнався, що в банку ПАТ «Дельта Банк» введена державна тимчасова адміністрація і після її введення нові керівники одразу ж розірвали звязки з іншими банками, в тому числі з «Укрпошта».

На його звернення з офіційним запитом до «Укрпошта», отримав відповідь, що проведеною перевіркою встановлено, що 11.03.2015 року у відділенні поштового звязку Запоріжжя 93 було прийнято платіж (погашення кредиту) згідно укладеного договору № 010-07254-251213 від 25.12.2013 року ПА «Дельта Банк» на особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_3 на суму 587 грн. 00 коп., платіж № 76. Всі прийняті платежі на загальну суму 41 653 грн. 31 коп. та направлено в ПАТ «Дельта Банк» і Генеральну дирекцію УДППЗ «Укрпошта» для подальшого перерахування за призначенням одержувачу ПАТ «Дельта Банк».

Отже, ним вчасно та в повному обсязі сплачено всю суму кредиту.

Однак в подальшому представники відповідача стали постійно телефонувати з погрозами застосування до нього штрафних санкцій та вимагати повторно сплатити платіж за кредитним договором.

При його звернення до відповідача з проханням надати суму заборгованості, отримав відповідь, що заборгованість складає 909 грн. 63 коп.

Вважає дії банку незаконними та необґрунтованими.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати завершеним споживчий кредитний договір № 010-07254-251213 від 25.12.2013 року, який було укладено між ним та ПАТ «Дельта Банк», стягнути з відповідача на його користь гроші в сумі 10 000 грн. в якості завданої моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано споживчий кредит № 010-07254-251213 від 25.12.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 завершеним.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 гроші в сумі 1 000 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1000,00 гривен суд виходив з того, що відповідачем позивачу, завдана моральна шкода внаслідок, постійного листування з відповідачем з приводу надання інформації, постійної нервової напруги позивача з приводу неправомірних дій відповідача.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував характер та обсяг моральних страждань, засади розумності, виваженості та справедливості.

Доводів щодо спростування визначеного судом розміру моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

У відповідності до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року в цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: