АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3285/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3405/15Головуючий у 1-й інстанції Волювач О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3

на ухвалу судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року у відкритті провадження за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування відмовлено .

Вказану вище ухвалу в апеляційному порядку оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ " ВіЕйБі Банк" - ОСОБА_3, яка просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до місцевого суду, посилаючись на порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що уповноважена особа Фонду, яка діє від імені Банку, звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь Банку, діє як суб'єкт владних повноважень у порядку виконання нею управлінських функцій, тому даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, такі висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають характеру спірних правовідносин сторін, нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_4 було укладено договір банківського обслуговування, згідно умов якого остання отримала кредит на поточні потреби в розмірі 18500 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20% річних.

Відповідач свої зобов»язання зо зазначеним договором порушив у зв»язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 69138 грн. 52 коп.

Також судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 " Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" і призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію цього банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Разом з тим, відповідно до п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 37 Закону, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (далі - КАС України) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

За правилами ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У справі, яка переглядається, встановлено, що уповноважена особа Фонду звернулася в інтересах банку до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичної особи. Ці правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1521цс15.

Оскільки позовні вимоги заявлені уповноваженою особою Фонду в інтересах Банку щодо стягнення з фізичної особи заборгованості за кредитним договором, виходячи зі змісту ст.ст. 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 15, 16, 118 ЦПК України даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, суддя місцевого суду не звернув належну увагу на норми матеріального і процесуального права, тому дійшов помилкового висновку, відмовивши у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття у ній провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 312 ч.1 п.3, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року скасувати.

Матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський ОСОБА_2" ( юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1218 грн.00 коп., на користь держави за наступними реквізитами: Отримувач: УДКСУ у м. Полтаві; ; банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код банку отримувача: 831019; розрахунковий рахунок: 0002; код доходів бюджету: 22030001.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: