МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження № 2/521/4415/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі - Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в особі Одеського територіального відділу до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в особі Одеського територіального відділу звернулось із позовом до ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2, 05.02.2015 року о 08 год. 30 хв., порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов риби з Хаджибейського лиману в районі с. Щорсове, Іванівського району Одеської області, забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддя лову (лісковою сіткою), в наслідок чого незаконно виловив живі ресурси цінних видів: судак у кількості 1 одиниця (загальною вагою 0,3 кг.), окунь у кількості 6 одиниць (загальною вагою 0,4 кг.), пелінгас у кількості 2 одиниці (загальною вагою 0,5 кг.). Постановою Іванівського районного суду Одеської області, від 30.03.2015 року, ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Незаконними діями ОСОБА_2, грубо порушив ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» за №2894 ІІІ від 13.12.2001 року, п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України за №19 від 15.02.1999 року, в результаті чого заподіяв шкоду рибним запасам України, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2, 340 грн., завданої шкоди рибним запасам України.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.02.2015 року о 08 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2, порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов риби з Хаджибейського лиману в районі с. Щорсове, Іванівського району Одеської області, забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддя лову (лісковою сіткою), в наслідок чого незаконно виловив живі ресурси цінних видів: судак у кількості 1 одиниця (загальною вагою 0,3 кг.), окунь у кількості 6 одиниць (загальною вагою 0,4 кг.), пелінгас у кількості 2 одиниці (загальною вагою 0,5 кг.).

Постановою Іванівського районного суду Одеської області, від 30.03.2015 року ОСОБА_2, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у порушенні правил рибальства є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно протоколу №014978/46-4, від 05.02.2015 року, складеного головним держаним інспектором Одеського територіального відділу «Західно Чорноморської рибоохорони» ОСОБА_5, встановлено, що 05.02.2015 року о 08 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2, порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов риби з Хаджибейського лиману в районі с. Щорсове, Іванівського району Одеської області, забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддя лову (лісковою сіткою), в наслідок чого незаконно виловив живі ресурси цінних видів: судак у кількості 1 одиниця (загальною вагою 0,3 кг.), окунь у кількості 6 одиниць (загальною вагою 0,4 кг.), пелінгас у кількості 2 одиниці (загальною вагою 0,5 кг.).

Відповідно до пояснення написаного власноручно відповідачем ОСОБА_2, від 05.02.2015 року, він також підтвердив обставини викладені в вище зазначеному протоколі та погодився з тим, що скоїв правопорушення.

Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.

За ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2, шкоду завдану рибним запасам України в розмірі 340 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

В звязку з цим судовий збір у розмірі 487 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в особі Одеського територіального відділу до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування шкоди завданої рибним запасам України у розмірі 340 (триста сорок) гривень в бюджет смт. Іванівка/24062100/ на р/р 0201 УК у Іванівському районі ГУДКСУ в Одеській області МФО828011.

Стягнути з ОСОБА_2 23.06.1966 року судовий збір в дохід держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В.Жуган