АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

03 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», в якому просили визнати недійсним кредитний договір №92604 Ф ИЖН 42192 К-1 від 29 липня 2008 р., укладений між відповідачем та ОСОБА_1 В порядку застосування наслідків недійсності договору кредиту просили визнати недійсним договір іпотеки від 29 липня 2008 року, укладений з ОСОБА_2 , відповідно до якого в іпотеку банку було передано трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а також договір поруки, укладений з ОСОБА_3 В порядку застосування наслідків недійсності договору кредиту просили застосувати двосторонню реституцію.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу суду та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що позов подано за місцем знаходження відповідача, який зареєстрований в АДРЕСА_2, що відноситься до Солом'янського району м. Києва.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про повернення позову, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір непідсудний Солом'янському районному суду м. Києва.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні позовів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, між сторонами виник спір, в тому числі з приводу недійсності договору іпотеки, яким є нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Солом'янського району м. Києва.

Враховуючи вказану обставину, даний спір має розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна, оскільки вимоги ст.114 ЦПК України щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності.

Дійшовши правильного висновку про те, що даний спір не підсудний Солом'янському районному суду м. Києва, суд першої інстанції при цьому помилково визначив правову підставу для повернення позовної заяви ч.2 ст.109 ЦПК України.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність виправлення вказаної помилки шляхом виключення з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали посилання на ч.2 ст.109 ЦПК України, як на підставу для повернення заяви, зазначивши в якості такої підстави ч.1 ст.114 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України , колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року змінити.

Виключити з її мотивувальної частини посилання на ч.2 ст.109 ЦПК України, як на підставу для повернення позову для подання до належного суду, зазначивши в якості такої підстави ч.1 ст.114 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/10333/2015

Головуючий в суді першої інстанції: Бобровник О.В.

Доповідач в суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.