Справа № 525/446/15-ц
Провадження №2/525/123/2015
У Х В А Л А

14.04.2015 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Сидоренко О.Г., з участю представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, на попередньому судовому засіданні, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01.04.2015 року відкрито цивільне провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права і попереднє судове засідання у справі призначене на 14.04.2015 року.

На попередньому судовому засіданні 14.04.2015 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права та просила суд накласти арешт на земельну ділянку площею 13,0 га шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 управлінню Держземагенства у Полтавській області укладати будь-які цивільно-правові правочини щодо даної земельної ділянки протягом вирішення питання про поновлення (укладання) договору оренди землі від 30.12.2003 року позивачем.

З обґрунтування заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову вбачається, що їй стало відомо, що 13.04.2015 року ОСОБА_5 здійснив самовільне зайняття земельної ділянки шляхом її дискування площею 13,0 га на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району, яка згідно договору оренди земельної ділянки №184 від 30.12.2003 року була передана в оренду ОСОБА_2 На запитання водіїв технічних засобів, які здійснювали дискування грунту (тракторів) за чиїм дорученням вони обробляють вищевказану земельну ділянку, було отримано відповідь, що це здійснено за дорученням фермера ОСОБА_5 ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_2 можуть бути такими діями завдані збитки та є підстави побоюватися, що ОСОБА_5 здійснить посівні роботи і в 2015 році ОСОБА_2 понесе упущену вигоду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи і не сплачував судовий збір як за подання позовної заяви, так і за вирішення питання про забезпечення позову, що відповідає положенням ст.5 Закону України «Про судовий збір» та п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Суд, заслухавши думку та пояснення представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка підтримала заяву про забезпечення позову і просила її задовольнити, вивчивши зміст позовної заяви ОСОБА_2, що подана його представником за довіреністю ОСОБА_3 та обґрунтування підстав забезпечення позову, які викладені в заяві від 14.04.2015 року про забезпечення позову приходить до висновку, що в даний час заява представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 14.04.2015 року про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України).

Стаття 152 ЦПК України визначає види забезпечення позову.

При вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову суд враховує юридичну природу такого інституту цивільного процесуального кодексу як забезпечення позову про те, що заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідально до їх мети, з урахуванням безпосереднього звязку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За загальним правилом, одними із видів забезпечення позову, які визначені в пунктах 1 та 2 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб та заборона вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

З обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2, що подана його представником за довіреністю ОСОБА_3 27.03.2015 року вбачається, що 30.12.2003 року на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 26.12.2003 року №617 між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 13,0 га із земель державної власності на адміністративній території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на 10 років. Після закінчення строку дії договору оренди ОСОБА_2 продовжив користуватися даною земельною ділянкою та звертався до відповідача про продовження строку дії договору оренди, однак отримав відмову, яку позивач вважає безпідставною. Позивач прохає суд визнати за ним переважне право на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовжити строк дії реалізації переважного права орендаря шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 13,0 га з уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Отже, позовні вимоги позивача до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області стосуються визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права орендаря шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 13,0 га з уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В судовому засіданні 14.04.2015 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказала про те, що письмових доказів самовільного зайняття ОСОБА_5 земельної ділянки площею 13,0 га на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району у неї не має, а також їй не відомо, чи передана в тимчасове користування, в т.ч. на умовах оренди Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області вищевказана земельна ділянки площею 13,0 га фермеру ОСОБА_5, який фактично, як вона вказує, здійснив її дискування.

З листа ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Полтавській області від 15.01.2015 року на імя ОСОБА_2 стосовно розгляду його клопотання про поновлення договору оренди на земельну ділянку с/г призначення державної власності площею 13,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гоголівської селищної ради вбачається, що дане управління (відповідач у справі) вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк щодо поновлення договорів оренди на новий термін та йому було відмовлено у поновлення вищевказаного договору оренди землі, внаслідок чого в подальшому, позивачем ОСОБА_2 було подано до Великобагачанського районного суду позов до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області (яке в даний час здійснює розпорядження землями державної власності) про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права, який в даний час прийнятий до розгляду судом.

На даний час, в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази того, кому в даний час передана вищевказана земельна ділянка (зокрема, чи передана вона Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (розпорядником земель державної власності на даний час) фермеру ОСОБА_5С.), коли та на якій правовій підставі, відповідно, на даний час, виходячи з предмету спору між сторонами та змісту заявлених позовних вимог та наявних у матеріалах справи документів не вбачається підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 13,0 га шляхом заборони відповідачу укладати будь-які цивільно-правові правочини щодо даної земельної ділянки протягом вирішення питання про поновлення (укладення) договору оренди землі від 30.12.2003 року позивачем. Отже, проаналізувавши предмет спірних правовідносин між сторонами та заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області (до компетенції якого в даний час входить розпорядження землями державної власності) про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права, обґрунтування заявленого позову, виходячи зі змісту, суті та положень ст.151 ЦПК України приходить до висновку, що в даний час представником позивача не надані докази, які обєктивно вказували б на те, що в даний час (з урахуванням наявності в даний час між сторонами спору про переважне право позивача на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права орендаря шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 13,0 га та вказаного у договорі від 30.12.2003 року терміну дії договору оренди земельної ділянки) існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за заявленими позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області. Посилання представника позивача на здійснення самовільного зайняття земельної ділянки зі сторони ОСОБА_5 не підтверджується на даний час належними доказами у межах предмету розгляду заяви від 14.04.2015 року про забезпечення позову і в разі його доведення може бути предметом розгляду інших спірних правовідносин, які можуть виникнути між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-154,209,210,293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3, яка подана в інтересах ОСОБА_2 14.04.2015 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держземагенства у Полтавській області про визнання переважного права на поновлення (укладення) договору оренди земельної ділянки та продовження строку дії реалізації переважного права, про накладення арешту на земельну ділянку площею 13,0 га, що розташована на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 управлінню Держземагенства у Полтавській області укладати будь-які цивільно-правові правочини щодо даної земельної ділянки протягом вирішення питання про поновлення (укладання) договору оренди землі від 30.12.2003 року позивачем - відмовити.

Копію ухвали направити (вручити) представнику позивача за довіреністю ОСОБА_3

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Великобагачанського

районного суду ОСОБА_6