Справа № 204/8728/13-ц
Провадження № 2/204/16/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю позивача ОСОБА_1.

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми та пені за невиплату преміальних, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 13 вересня 2013 року уточнив та остаточно просив, стягнути з відповідача пеню за невиплату преміальних у розмірі 10 680 грн. та невиплачені преміальні у розмірі 24 000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 04.07.2011 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір про надання юридичних послуг по представленню інтересів відповідачки в Дніпропетровському районному суді м. Дніпропетровська по поданому до неї позові. Позивач обовязки за вищезазначеним договором належним чином виконав. 22 травня 2012 року суддею Дніпропетровського районного суду Алтуніним А.В. ухвалено рішення, тому виникли всі підстави для виконання відповідачкою умов договору. На дане рішення іншою стороною було подано апеляційну скаргу, тому захищати інтереси ОСОБА_3 необхідно було вже у апеляційній інстанції. Однак, відповідачка змінила свої наміри і направила йому СМС-повідомлення, в якому зазначила, що довіреність видана від її імені на імя позивача анульована. Преміальні відповідачка йому не виплатила, на дзвінки не відповідає, змінила номер свого телефону, від спілкування ухиляється. Позивач вважає, що його права порушені, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Також зазначив, що відповідачкою на сьогоднішній день не виплачені преміальні за договором про надання юридичних послуг. Крім того, відповідно до умов договору укладеного між ними, відповідачка повинна сплатити суму пені, нараховану за невиплату преміальних.

Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, та зазначив, що нарахування пені за період з 05 квітня 2013 року є незаконними, оскільки при цьому позивач застосовує положення договору, які припинили свою дію. Крім того, у матеріалах справи відсутня вимога позивача про сплату відповідачкою заборгованості, докази предявлення позивачем такої вимоги суду не надані. Підписаний сторонами договір не містив погоджену сторонами ставку пені. Позивачу при укладанні договору сплачувалася основна сума у розмірі еквівалента 3 000 дол. США, а також частина преміальних у розмірі 8 000 грн. Строк виплати іншої частини преміальних не настав. Тому, не має жодних підстав для задоволення позовних вимог.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання юридичних послуг. На підставі даного договору 04 липня 2015 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 було видано довіреність на представлення її інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні сторони визнали та не оскаржували, що 04 липня 2011 року між ними дійсно було укладено договір про надання юридичних послуг на підставі якого ОСОБА_3 на імя позивача було видано довіреність, згідно якої останній здійснював представництво її інтересів у суді.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вищезазначеного договору ОСОБА_1 бере на себе зобовязання представляти інтереси ОСОБА_3 у районному суді Дніпропетровського району у м. Дніпропетровську по предявленому до останньої позову про визнання договору дарування недійсним. У свою чергу замовник ОСОБА_3 зобовязується оплатити юридичні послуги виконавця шляхом попередньої оплати та наступного додаткового преміювання.

Предявляючи вимогу про стягнення преміальних у розмірі 24 000 грн., позивач посилається на п. 3.1. вищезазначеного договору від 04 липня 2011 року.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що при повній відмові судом позивачу ОСОБА_4 у задоволенні його позову, збереження за замовником та/або близькими до неї особами права власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку, - Виконавцю належна преміальна доплата у розмірі 24 000 грн., що на момент укладання договору складає еквівалент 3 000 доларів США (по курсу 1 долар США = 8 грн., у випадку зміни валютного курсу грн./долар у сторону знецінення гривні виплата буде відбуватися пропорційно цифрі, умовно вираженої в доларах США по новому збільшеному курсу; при подорожчанні гривні (знецінення долара) зворотній (зменшуючий) перерахунок не відбувається).

З матеріалі справи вбачається, що 22 травня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким у задоволенні предявленого до ОСОБА_3 позову, було відмовлено. У звязку з чим, відповідно до п. 3.1 договору позивач, як представник відповідачки, мав отримати преміальні у розмірі 24 000 грн.

Проте, відповідно до п. 2 Виконавець приступає до виконання своїх обовязків тільки після отримання всієї суми передоплати по п. 3 даного договору, а також часткової суми по забезпеченню майбутніх преміальних.

Відповідно до п. 3 договору про надання юридичних послуг, замовник ОСОБА_3 на свій ризик оплачує послуги виконавця ОСОБА_1 як основної передоплати в розмірі 24 000 грн., що складає еквівалент 3 000 доларів США в строк не пізніше 2-ох календарних днів після укладання даного договору, а також в забезпечення п.п. 3.1.-3.3. часткова передоплата за передбачуваними преміальними у сумі 8 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США.

Таким чином, позивач приступає до роботи лише після виплати 8 000 грн. у рахунок забезпечення преміальних. Тому, той факт, що позивач приступив до роботи, свідчить про те, що ним від ОСОБА_3 була отримана сума у розмірі 8 000 грн. у рахунок виплати майбутніх преміальних, розмір яких становить 24 000 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо стягнення суми преміальних у розмірі 24 000 грн. підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути преміальні у розмірі 16 000 грн.

Також, у своєму позові позивач просить стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати преміальних за період з 25 травня 2012 року по 12 вересня 2013 року, яка станом на 12.09.2015 року складає 10 680 грн.

Згідно пояснень у судовому засіданні представника відповідачки, при укладанні спірного договору між сторонами не узгоджувалася така умова як сплата пені, а тому в договорі в п. 3.4 розмір пені не зазначався. Про що свідчить копія договору, яка надавалася самим позивачем у матеріали справи. Позивач у судовому засіданні заперечував проти даної обставини, зазначивши що він не надавав дану копію договору, а надавав пізніше оригінал, де зазначено розмір пені. Звідки взялася ця копія договору він не знає.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивач надав суду копію договору від 04.07.2011 року, пунктом 3.4 якого передбачено, що преміальні виплати відбуваються не пізніше 2-ох календарних днів, у випадку затримки без поважних причин нараховується пеня у розмірі ___% в день; при повній відсутності позитивного (або частково-позитивного) результату в 1-їй інстанції, - преміальні Виконавця не виплачуються, чим і обмежується його відповідальність перед замовником.

Дана копія надавалася в матеріали справи самим позивачем, про що свідчить зазначення у позові про долучення копії даного договору (а.с. 33).

Однак, дійсно у даній копії договору, сторонами не узгоджена ставка пені, а також у пункті 3.4 договору не зазначені строк та вихідна дата нарахування пені.

Згодом позивач долучив до матеріалів справи оригінал свого екземпляру договору про надання юридичних послуг від 04 липня 2011 року. Однак, попередньо надана позивачем копія договору не відповідає його оригіналу, також наданого до матеріалів справи позивачем, оскільки в оригіналі ставка пені вже зазначена у розмірі 0,1%, а в первісній копії договору, яку було копійовано з оригінала, відсутня ставка пені. Крім того, в оригіналі договору у частині реквізитів сторін не вказано прізвище та ініціали замовника ОСОБА_3, хоча у копії договору вони є.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оскільки, первісно надана до матеріалів справи копія спірного договору не відповідає оригіналу, то стає не зрозумілим, яким чином в оригіналі договору наявні відомості, які відсутні у його копії, яка була скопійована з оригіналу.

Тому, суд приходить до висновку, що дана обставина підтверджує посилання відповідачки на той факт, що на момент укладання між ОСОБА_5 та нею ОСОБА_3, договору про надання юридичних послуг, ставка нарахування пені у випадку затримки виплати преміальних без поважних причин, сторонами не була узгоджена та визначена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_3 пені, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за майнову вимогу у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526, 527, 549, 626, 627 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми та пені за невиплату преміальних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму преміальних коштів за договором у 16 000 грн., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 16 243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Т.О. Дубіжанська