У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про примусове виконання обов'язку в натурі, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Інститут розвитку ПАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» звернувся до генерального директора - голови правління ПАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», за дозволом на подання заявки на винахід і патентування нових технічних рішень у сталеплавильному і колесопрокатному виробництві з метою захисту інтелектуальної та промислової власності.

Авторами винаходу є ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, що підтверджується відповідним описом до патенту на винахід. Дозвіл на подання заявки автори отримали від відповідача 17 лютого 2004 року.

У вересні 2004 року між ОСОБА_9, який діяв на підставі довіреності авторів, та відповідачем згідно зі ст. ст. 1107, 1112 Цивільного кодексу України, та ст.ст. 9, 35 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисні моделі» було укладено договір № 530041971 про наступництво права на отримання патенту, згідно з яким відповідач 15 березня 2005 року отримав патент № НОМЕР_1.

Згідно з умовами п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.2 договору № 530041971 відповідач зобов'язався здійснювати розрахунок розміру та виплати авторської винагороди. Пунктом 7.10 Інструкції І НТЗ-С-62-2004 «Про порядок складання, подання та розгляду заяв на раціоналізаторські пропозиції, використання раціоналізаторських пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди» передбачено, що розмір авторської винагороди не може бути меншим 10% доходу, щорічно отриманого підприємством від використаного винаходу, та згідно вимог п. 7.16 - виплата авторської винагороди повинна здійснюватися не пізніше, ніж через три місяці, після закінчення кожного року експлуатації винаходу.

Посилаючись на те, що ПАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» розрахунок було здійснено за періоди з 01 липня 2006 року по 01 липня 2007 року та з 01 липня 2007 року по 01 серпня 2008 року, а тому авторська винагорода була виплачена не у повному обсязі, чим порушено умови п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.2 договору № 530041971, позивачі просили суд поновити строк позовної давності за їхньою позовною заявою; зобов'язати відповідача виконати умови підпунктів 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.2 договору № 530041971, укладеного між співавторами винаходу та відповідачем.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_6, ОСОБА_7 пропущений строк позовної давності.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п. п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.2 договору № 530041971 «Про уступку автором прав на патент правонаступнику», укладеного у вересні 2004 року між співавторами винаходу «Зливок» та публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з п. 1 статті 54 Конституції України, громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 432 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Судами встановлено, що 17 лютого 2004 року колектив авторів, членами якого були зокрема позивачі, в особі Інституту розвитку ТУ ПТЦ, отримали від ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», дозвіл на подання заявки на патентування нових технічних рішень з метою захисту інтелектуальної та промислової власності -7-ми та 8-ми заготовочних циліндричних злитків типу КП-7 та КП-8, а також ряду конструкцій і способів виробництв плавильного і змінного обладнання (кокілів, стержнів, ізложниць, піддонів, центрової ізложниці і кришок для накривання і транспортування високих ізложниць під розливку).

Авторами винаходу є ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, що підтверджується відповідним описом до патенту на винахід.

У вересні 2004 року між ОСОБА_9, який діяв на підставі довіреності авторів, та ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (правонаступник) згідно зі ст. ст. 1107, 1112 ЦК України, та ст.ст. 9, 35 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисні моделі» було укладено договір № 530041971 про наступництво права на отримання патенту.

15 березня 2005 року згідно з указаним договором № 530041971 ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», отримало патент на винахід № НОМЕР_1.

Положеннями ст. 3 договору № 530041971 про наступництво права на отримання патенту передбачені платежі, які здійснюються за цим договором.

Зокрема, відповідно до п. 3.1 договору № 530041971 правонаступник зобов'язаний протягом усього строку дії договору, незалежно від виплат за інші винаходи або інші види промислової власності, використовувані у тій самій продукції, виплачувати співавторам авторську винагороду.

Згідно з п.п. 3.1.1 договору № 530041971 процент авторської винагороди, встановлюється постійно діючою комісією сумісно з автором після визначення економічної цінності винаходу і щорічно оформлюється додатком до договору між правонаступником та автором.

Відповідно до п.п. 3.1.2 договору № 530041971 процент винагороди від виручки, отриманої від продажу ліцензії, визначається постійно діючою комісією сумісно з автором після надходження виручки і оформлюється додатком до договору між правонаступником та автором.

За положеннями п. 3.2 договору № 530041971 правонаступник здійснює виплату винагороди співавторам в наступному порядку: 1) винагорода, визначена економічною цінністю - щорічно на початку року (не пізніше чотирьох місяців) наступного за звітним, згідно з фактичними звітними даними вказаного року; 2) винагорода, визначена по виручці від продажу ліцензії - не пізніше трьох місяців після надходження виручки.

Наказом генерального директора - голови правління товариства, № 839 від 01 липня 2004 року була введена в дію Інструкція І НТЗ-С-62-2004 «Про порядок складання, подання та розгляду заяв на раціоналізаторські пропозиції, використання раціоналізаторських пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди».

Пунктом 7.10 Інструкції І НТЗ-С-62-2004 передбачено, що розмір авторської винагороди не може бути меншим 10% доходу, щорічно отриманого підприємством від використаного винаходу, та згідно вимог пункту 7.16 - виплата авторської винагороди повинна здійснюватися не пізніше, ніж через три місяці, після закінчення кожного року експлуатації винаходу.

Судами також установлено, що у червні 2010 року та липні 2011 року колектив авторів винаходу «Зливок» зверталися до керівництва ПАТ «Інтерпайп НТЗ» із вимогою щодо виконання умов договору № 530041971 про уступку автором прав на патент правонаступнику, оскільки у встановлений строк, в порядку та на умовах, визначених у договорі, автори належним чином виконали свої договірні зобов'язання, а ПАТ «Інтерпайп НТЗ» порушило взяті на себе зобов'язання та не виплатило у повному обсязі авторську винагороду, а також порушило строки виплати такої винагороди.

З матеріалів справи також вбачається, що Дніпропетровською обласною організацією профспілки працівників металургійної та гірничодобувної промисловості України у травні 2012 року були перевірені скарги співавтора ОСОБА_7 та перевіркою встановлено, що правонаступник за договором № 530041971 про уступку автором прав на патент правонаступнику - ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», перестало своєчасно сплачувати відповідні збори і дія патенту № НОМЕР_1 «Зливок» була зупинена з 22 вересня 2008 року. Своїми діями ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» в односторонньому порядку порушило умови договору № 530041971 про уступку автором прав на патент правонаступнику і права автора. Умови договору в частині проведення розрахунків і встановлення величини авторської винагороди передбачені розділом 3 договору «платежі» ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» не виконувалися. Відповідачу було рекомендовано розглянути вказане питання, виправити порушення в частині проведення розрахунків і виплатити авторську винагороду у відповідності до договору № 530041971 про уступку автором прав на патент правонаступнику.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» в односторонньому порядку порушило умови договору № 530041971 про уступку автором прав на патент правонаступнику і права позивачів на отримання авторської винагороди, оскільки умови договору в частині проведення розрахунків і встановлення величини авторської винагороди, що передбачені п. 3.1, п.п. 3.1.1, 3.1.2 та п. 3.2 указаного договору, відповідачем не виконувалися, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови зазначених пунктів договору.

Проте, повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України, яке має відповідати положенням Конституції України, вимогам матеріального та процесуального законодавства, оскільки рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права

Пунктом 13 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що резолютивна частина судового рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено: конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Натомість, резолютивна частина рішення суду першої інстанції, що залишено поза увагою судом апеляційної інстанції, не містить зазначення конкретних дій, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Також, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нарахування грошових коштів, суди зобов'язали відповідача виконати умови договору, які визначають процедуру вирахування авторської винагороди, не вказавши її суму, що може породити новий спір щодо цих сум.

Крім того, вирішуючи спір, суди виходили з того, що ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» в односторонньому порядку порушило умови договору № 530041971 у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Однак, до такого висновку суди першої та апеляційної інстанції дійшли без належного врахування положень укладеного між сторонами договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судами та не заперечувалось сторонами у п. 3.1, п.п. 3.1.1, 3.1.2 та п. 3.2 договору № 530041971 про уступку автором прав на патент автор та правонаступник погодили умови договору щодо проведення розрахунків і встановлення величини авторської винагороди.

Зокрема такі умови включали обов'язок правонаступника протягом строку дії договору виплачувати співавторам авторську винагороду (п. 3.1) та визначену сторонами процедуру встановлення проценту авторської винагороди та проценту від виручки, які мали визначатись постійно діючою комісією сумісно з автором після визначення економічної цінності винаходу (п.п. 3.1.1) та після надходження виручки (п. 3.1.2) і щорічно оформлюватися додатком до договору між правонаступником та автором.

Оскільки сторонами договору була погоджена процедура, згідно з якою визначається відсоток авторської винагороди та порядок виплати визначеної відповідно до умов договору суми такої винагороди - для правильного вирішення даного спору суду згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України слід встановити чи була дотримана процедура визначення такої згоди або відповідні обставини, за яких така процедура дотримана не була і у зв'язку із встановленням цих обставин вирішити спір між сторонами.

При цьому, враховуючи рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, крім посилань позивачів підлягають обов'язковому дослідженню та перевірці доводи відповідача, зокрема, відносно того, що згідно із п. 6.1 договору № 530041971 його умови діють протягом строку чинності патенту, який втратив свою чинність у 2008 році, а у періоди з 01 липня 2006 року по 01 липня 2007 року та з 01 липня 2007 року по 01 серпня 2008 року (коли патент діяв) сума авторської винагороди визначалась та виплачувалась авторам.

Надання судом належної оцінки доводам як позивачів так і відповідача є складовою права на доступ до правосуддя, передбаченого вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій, у порушення ст. 10, 60, 212-214, 303, 315 ЦПК України, на зазначене уваги не звернули, належним чином не перевірили дотримання сторонами процедури визначення і виплати авторської винагороди та повно й всебічно не перевірили доводи відповідача щодо виконання вимог спірного договору, у зв'язку із чим у справі не встановлені фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Також, суди мали б з'ясувати чи підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання виконати умови договору, строк дії якого закінчився до моменту звернення до суду із даним позовом.

За таких обставин, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик