Справа № 545/128/15-ц
Провадження № 2-др/545/13/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Цибізової С.А.

при секретарі Снегир Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу, Полтавської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту від 24.05.2012 року та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 12.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

14.12.2015 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту від 24.05.2012 року від імені ОСОБА_5 і свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2 на ? частини домоволодіння №118 по вул. Кучеренко в с. Нижні Млини Полтавського району Полтавської областінедійсними відмовлено.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 в якій зазначено, що при постановленні рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2015 року не було вирішено питання стосовно стягнення судових витрат на правову допомогу, в звязку з чим прохала постановити додаткове рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що необхідно постановити додаткове рішення з наступних підстав.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Згідно ст.84 ч.1,2 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З положень ст.88 ч.1 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому

засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 N 80-VIII установлено, що в 2015 році мінімальна заробітна плата в місячному розмірі з 1 січня складає 1218 гривень.

Таким чином, максимальний граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за годину участі особи, яка надавала правову допомогу поза судовим засіданням становить: 1218 х 40 % = 487,20 грн. за годину, і не може перевищувати дану суму.

Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо супроводження даної судової справи.

Згідно Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 N 5076-VI (далі - Закон N 5076-VI) представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта зокрема в цивільному судочинстві, під

іншими видами правової допомоги розуміють види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону N 5076-VI) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат, представником відповідача до позову були додані наступні докази оплати та приймання послуг з правової допомоги, а саме: витяг з договору на представництво інтересів у цивільній справі адвокатом від 11.02.2015 року, ордер ПТ №020610 на надання правової допомоги ОСОБА_2, квитанцію №1 від 11.02.2015 року відповідно до якої адвокат ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_2 3000 грн. за надання правової допомоги і здійснення представництво по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним в Полтавському районному суді, а також розрахунок витрат понесених ОСОБА_2 за надану правову допомогу по цивільній справі №545/128/15-ц від 14.12.2015 року із зазначенням часу витраченого адвокатом на складання заперечень та вивчення матеріалів позовної заяви підписану з боку адвоката та клієнта.

Як вбачається з матеріалів справи, та журналів судових засідань адвокат ОСОБА_6 здійснювала представництво відповідача ОСОБА_2 під час судового розгляду на протязі шести годин та сорока хвилин, що з розрахунку 487,20 грн. за годину становить 3248,16 грн. (6 годин 40 хвилин*487,20=3248,16).

Аналізуючи викладене, а також документи надані відповідачем на підтвердження витрат на правову допомогу, суд знаходить що, вказані документи можуть слугувати належними та допустимими доказами щодо підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, оскільки дають можливість ідентифікувати, за що саме відповідачем сплачувалися кошти представнику, а тому суд знаходить обґрунтованими вимоги в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, в заявленому розмірі, що складає 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.88, 210, 215, 220, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Постановити додаткове рішення.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Василівни судові витрати на правову допомогу розмірі 3000 (три тисячі ) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 10 днів з моменту проголошення, а сторонами, що не були присутні при проголошенні судового рішення у той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7