РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Остапенко Н. М.,

з участю секретаря Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської об,єднаної податкової інспекції про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 13.12.1993 року помер батько її чоловіка - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ігорівка,12 в с. Немирівка Коростенського району.

Позивачка зазначила, що 20.11.1993 року спадкодавцем ОСОБА_2 був складений заповіт на користь її чоловіка ОСОБА_3

Вказала, що її чоловік прийняв спадщину після смерті свого батька, так як продовжував доглядати за спадковим будинком та присадибною територією, ніс витрати по утриманню будинку, проводив поточні ремонти та обробляв присадибну земельну ділянку, сплачував комунальні послуги.

20.02.1999 року її чоловік ОСОБА_3 помер.

Все майно, яке належало ОСОБА_2, а потім її чоловіку перейшло в її користування. Крім того вона обробляла земельну ділянку, проводила поточні ремонти будинку, платила комунальні послуги.

09.09.2015 року вона звернулась до Коростенської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Через це позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, спорудами, розташований по вул. Ігорівка , 12 в с. Немирівка Коростенського району після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 20.02.1999 року.

12.11.2015 року позивачка збільшила позовні вимоги та крім того, просила також встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 20.02.1999 року.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 43)

Представник відповідача - Коростенської об,єднаної податкової інспекції в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином ( а.с. 41).

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.12.1993 року в с. Немирівка помер ОСОБА_2 (копія свідоцтва про смерть серії ІІ ТП № 417204 а.с. 4).

Як слідує з довідки № 11971 від 18.08.2015 року, виданої Сингаївською сільською радою Коростенського району, згідно запису № 71 в погосподарській книзі № 2 за 1991 -1995 роки житловий будинок №12 по вул. Ігорівка в с. Немирівка Коростенського району 1901 року забудови належить ОСОБА_2. ( а.с. 17).

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, зокрема, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади ( публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Немирівка по вул. Ігорівка ,12 Коростенського району.

20.11.1993 року заступником голови виконкому Сингаївської сільської ради Коростенського району посвідчено заповіт, яким ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Немирівка Коростенського району, а також все те, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону буде мати право заповів ОСОБА_3 - чоловіку позивачки. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 24. Даних про те, що вказаний заповіт змінено чи скасовано, суду не надано. ( а.с. 6).

Таким чином, ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, відповідно до вимог ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути вчиненими протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки № 01-16/16/1139 від 29.10.2015 року, виданої Коростенською районною державною нотаріальною конторою, з заявою про

прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 13.12.1993 року, до нотаріуса ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась ( довідка а.с.33).

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994 року № 18/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З довідки, виданої Сингаївською сільською радою Коростенського району № 1247/02-26 від 31.08.2015 року слідує, що ОСОБА_3 з дня смерті свого батька ОСОБА_2 і до дня своєї смерті вів догляд за будинком № 12 по вул. Ігорівка Коростенського району, який належав батьку, ніс витрати по утриманню будинку, обробляв присадибну земельну ділянку, тобто прийняв спадщину.

20.02.1999 року чоловік позивачки - ОСОБА_3 помер в м. Коростені ( копія свідоцтва про смерть 1 ТП № 106500 а.с. 5), не отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позивачка по справі, як дружина померлого ОСОБА_4 (копія свідоцтва про одруження а.с. 15), відповідно до вимог ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, є спадкоємцем 1 черги за законом.

Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як в установлений законом строк звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та 21.08.1999 року отримала в Коростенській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна ( копія свідоцтва про прийняття спадщини а.с. 44 ).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так як позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, її позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини після смерті чоловіка задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Немирівка Коростенського раойну, вул. Ігорівка, 12 нотаріус відмовляє в звязку з тим, що на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи ( лист а.с. 21).

Оскільки позивач підтвердила належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі ( відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право

на спадщину а.с. 21), право власності спадкодавця на спадковий будинок підтверджений належними правовстановлюючими документами записами в погосподарських книгах, цей будинок не є самовільним будівництвом, спадкоємці прийняли спадщину, позов в частині визнання права власності на житловий будинок за спадкоємцем підлягає задоволенню.

Так як позивачкою не був сплачений судовий збір за подання уточнюючої позовної заяви, якою збільшився розмір позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 213 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок № 12 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Ігорівка в с. Немирівка Коростенського району в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 20.02.1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: