Справа № 529/1286/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 він, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, що складається з земельної ділянки площею 2,5062 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність реєстрації права власності на цю землю за померлою позбавлений можливості нотаріально оформити спадщину, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - Великобудищанська сільська рада - подав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - подала суду клопотання про розгляд справи у відсутність її представника, заперечень проти позову не подала.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01 лютого 1996 року Великобудищанською сільською радою. На підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 21 листопада 1995 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів /далі - Державний акт/, колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області було передано земельну ділянку площею 4125,3 га для ведення колективного сільського господарства, членом якого була і нині померла ОСОБА_2, що підтверджено Додатком 1 до Державного акта. В подальшому вказана земля була розпайована між членами колгоспу ім. Куйбишева, однак нині померла ОСОБА_2 за життя державний акт на право на земельну ділянку не одержала у зв'язку зі смертю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

З довідки Великобудищанської сільської ради вбачається, що вказана вище земля була розпайована між членами колгоспу ім. Куйбишева. Нині померла ОСОБА_2, як член вказаного колгоспу, своє право на отримання земельної частки (паю) не реалізувала, сертифікат на право на земельну частку не отримала, а тому спадкоємцю на даний час може бути виділена у власність земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 2,5062 га, розташована в полі НОМЕР_4 на території Великобудищанської сільської ради.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах і є спадковим майном, хоча за життя вона і не встигла одержати на своє ім'я відповідний державний акт.

Відповідно до ст. 527, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, у тому числі усиновлені, дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Згідно довідки Диканської держнотконтори після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, який є сином померлої. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку на ім'я померлої було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач є сином померлої ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим 25 квітня 1951 року Великобудищанською сільською радою.

Враховуючи, що нині померла ОСОБА_2, як член колгоспу ім. Куйбишва, була занесена до списків його членів, які мали право на земельну частку /пай/, хоча після розпаювання даного колгоспу своє право власності на земельну частку і не встигла використати, так як померла, однак була власником земельної ділянки, позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за ним права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 527, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства пр розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04. 2004 року суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,5062 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області в полі НОМЕР_4 під № НОМЕР_3 та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 про передачу колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області земель у колективну власність, виданого 21 листопада 1995 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: