печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Іваненко С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням до ОСОБА_2, посилаючись на те, що згідно договору дарування квартири від 15.04.1997 року, вона є власницею квартири АДРЕСА_1. У 2009 році син позивачки ОСОБА_3 уклав шлюб з відповідачкою, проте внаслідок того що шлюб не склався у 2013 році відповідачка добровільно залишила квартиру, і з того часу на вказаній жилій площі не з'являється, в ній не проживає, витрати не несе, чим суттєво порушує права позивача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась судом у спосіб передбачений ст. 76,77 ЦПК України за останнім відомим місцем реєстрації.

За згодою позивача та його представника проведено заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши думку позивача та його представника, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Позивач на підставі договору дарування квартири від 15.04 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори Піддубною С.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2136 є власницею квартири АДРЕСА_1. 24 квітня 2009 року син позивачки ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_2 02 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, шлюб зареєстрований з ОСОБА_2 24 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві розірвано.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки (виписки з будинкової книги про склад сім'ї та прописки), та з відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів, наявних в справі, а саме з актів від 27.05.2014 року, 01.10.2014 року, 05.01.2015 року, 27.05.2015 року, які підписані сусідами позивача (ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, в присутності представника КП УЖГ «Печерська брама» Черемис Г.М.) про те , що ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою АДРЕСА_1.

Із показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6вбачається, що дійсно з 2013 року відповідач ОСОБА_2 у квартирі, що належить позивачу, не проживає, її речей за вказаною адресою не має, перешкод у проживанні позивачем не вчинялось, відповідач самостійно залишила місце проживання під час вирішення питання про розірвання шлюбу.

Згідно копій квитанцій за оплату житлово-комунальних послуг, які наявні в матеріалах справи, а саме за березень 2015 року, травень 2014 року, грудень 2014 року, квітень 2015 року, серпень 2014 року, листопад 2014 року, всі платежі здійснені позивачкою.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_4 від Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві заяв, скарг від гр. ОСОБА_2, щодо наявності перешкод для її проживання за адресою ; АДРЕСА_1, не зареєстровано.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставни якими позивач обгрунтовувала свої вимоги знайшли своє підтвердження у досліджених доказах, а тому вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщеннім підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391,405 ЦК України, ст.ст.10,11,33,60,209, 212,213, 224-226 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Цокол Л.І.