Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 вересня 2015 року,

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2013 року між ним та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «УСГ») укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким застраховано належний йому на праві власності автомобіль марки «Jaguar XF 3/0», державний номерний знак НОМЕР_1. 30 липня 2013 року він звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у зв'язку із викраденням 29 липня 2013 року застрахованого автомобіля та в подальшому надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Листами від 20 вересня 2013 року та від 7 жовтня 2013 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п. п. 16.1.13 договору страхування, оскільки позивач не надав страховику на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них, що передбачено п. п. 11.7.5 договору. Зазначав, що з об'єктивних причин він не може надати страховику вказані матеріали, оскільки в ніч з 28 на 29 липня 2013 року був також викрадений належний йому автомобіль «HondaAccord», державний номерний знак НОМЕР_2, у якому знаходились оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Jaguar XF 3/0», державний номерний знак НОМЕР_1, та ключі від нього.

Вважав відмову у виплаті страхового відшкодування незаконною та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути на його користь з відповідача страхове відшкодування в сумі 285 000 грн з урахуванням індексу інфляції за період з жовтня 2013 року по березень 2015 року, що складає 208 620 грн та 3% річних 13 680 грн, а всього 507 300 грн, та моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

15 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 1 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 507 300 грн та сплачений судовий збір у розмірі

3 654 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «УСГ» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності у позивача можливості надати відповідачу оригіналів свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля з об'єктивних причин (їх викрадення) та за відсутності його вини у цьому.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 19 липня 2013 року між ОСОБА_3 та

ПрАТ «СК «УСГ» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, за яким, зокрема, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем марки «Jaguar XF 3/0», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності.

У розділі 2 договору визначені страхові випадки, у тому числі і викрадення (п. 2.2.1).

При цьому, п. 16.1 частини 2 договору страхування передбачено підстави для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат, зокрема, ненадання страховику у випадку настання події «Викрадення» на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені), крім випадків, передбачених пп. 11.7.5 частини 2 договору.

У ніч на 29 липня 2013 року застрахований автомобіль було викрадено.

30 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Листами від 20 вересня та від 7 жовтня 2013 року ПрАТ «СК «УСГ» відмовила у виплаті страхового відшкодування на підставі п. п. 16.1.13 договору страхування, оскільки ОСОБА_3 не надав страховику на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них, як передбачено п. п. 11.7.5 договору.

Згідно зі ст.16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно з умовами договором страхування, укладеного між сторонами, страхова сума становить 300 000 грн, франшиза по ризику «Викрадення» - 5% (ч. 1, п. п. 5, 11.7).

Обґрунтовуючи причини ненадання вказаних предметів,

ОСОБА_3 посилався на те, що в ніч з 28 на 29 липня 2013 року був також викрадений належний йому автомобіль «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2, у якому знаходились оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Jaguar XF 3/0», державний номерний знак НОМЕР_1, та ключі від автомобіля.

Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що у пп 11.7.5 п. 11.7 частини 2 договору страхування сторони погодили, що в разі настання страхового випадку по події «Викрадення» страховику додатково надаються оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені). Зазначені предмети не надають в наступних випадках: якщо вони залучені органами МВС до матеріалів кримінальної справи - з обов'язковим документальним підтвердженням факту вилучення їх у страхувальника та залученням до справи; якщо вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із застрахованим транспортним засобом - з обов'язковим відображенням цієї події в постанові органів МВС про порушення кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Покладеного умовами договору обов'язку про надання оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів страхувальник не виконав.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Втім, на порушення вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України суди на вказане уваги не звернули, не встановили, якими саме належними та допустими доказами підтверджена причина ненадання ОСОБА_3 зазначених у пп 11.7.5 п. 11.7 частини 2 договору страхування предметів.

Наявний у матеріалах справи лист Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 4 вересня 2013 року (а. с. 48) не може бути належним доказом, оскільки в ньому зазначено лише факт викрадення належного

ОСОБА_3 автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2, у якому знаходились оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Jaguar XF 3/0», державний номерний знак НОМЕР_1, та ключі від автомобіля. При цьому не надано жодного процесуального документа, постановленого з цього питання.

Наведене свідчить, що при вирішені спору судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від

15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

1 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова В.М. Колодійчук

О.В. Умнова