У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради, треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про відновлення порушеного права власності, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 1982 року разом із батьками, братом та сестрою проживав у АДРЕСА_1, а з 1958 року він розпочав будівництво будинку на земельній ділянці за вказаною адресою, яке закінчив у 1965 року. В будівництві приймали участь брат ОСОБА_5 разом зі свою дружиною ОСОБА_6, а його сестра ОСОБА_7 участі в будівництві не приймала, проте після його закінчення на підставі усної домовленості мешкала у цьому будинку. У липні 1960 року він одружився та переїхав проживати до дружини за адресою: АДРЕСА_2, де і був прописаний.

22 червня 1961 року рішенням Виконкому Дергачівської селищної ради ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку площею 700 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку, зобов'язано до 31 грудня 1961 року отримати в БТІ технічну документацію на право будівництва будинку на зазначеній земельній ділянці.

23 листопада 1961 року між ОСОБА_7 та виконкомом Дергачівської селищної ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності житловою площею не більше 60 кв. м, строк дії договору до 24 листопада 1964 року, сторонами строк дії договору не продовжувався, , договір укладено без відома позивача.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_7, яка померла 15 січня 2014 року, домоволодіння № АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на зазначене домоволодіння.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що не можна витребувати майно у померлої особи, а також позивачем не надано доказів про те, що спірне майно належить йому на праві власності.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради, треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про відновлення порушеного права власності, визнання права власності, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова