Ухвала

іменем україни

25 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 8 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал», третя особа - публічне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «Аска-життя», про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив встановити нікчемність п. 2.4, п. 2.1 в частині оплати договору страхування кредитного договору № GР-6089536, укладеного 20 лютого 2014 року між ним та АТ «Банк Ренесанс Капітал».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до зазначеного правочину банк надав йому кредиту розмірі 15 тис. грн на споживчі цілі та 3 240 грн на оплату договору страхування.

Розмір процентної ставки становить 18 % річних, а строк кредиту - 24 місяці.

Згідно із п. 2.4 договору за обслуговування кредиту відповідачем встановлено комісію в розмірі 2%.

Відповідно до графіку платежів загальний розмір комісії за обслуговування кредиту становить 8 755 грн 20 коп.

На погашення заборгованості за договором ним сплачено: 20 лютого 2014 року - 1 270 грн; 24 жовтня 2014 року - 4 тис. грн; 20 листопада 2014 року - 2 065 грн; 25 лютого 2015 року - 6 684 грн.

Умовами договору не визначено в чому полягає надання відповідачем йому послуг за обслуговування кредиту та яка природа цих послуг.

Щодо комісії в розмірі 2% зазначав, що відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Таким чином, здійснення ним переказу платежів з метою погашення кредиту є дією на користь банку, а відтак не може вважатися послугою в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим встановлення банком сплати комісії за дану операцію суперечить ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладені обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено нікчемність п. 2.4, 2.1 в частині оплати договору страхування кредитного договору № ОР-6089536, укладеного 20 лютого 2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 8 жовтня 2015 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє через представника ОСОБА_2, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши ст. ст. 3, 627, 629 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 541/13808, оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для визнання нікчемними п. 2.4, п. 2.1. кредитного договору від 20 лютого 2014 року.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, апеляційний суд правильно застосував норми процесуального права та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «БанкРенесанс Капітал», третя особа - публічне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «Аска-життя», про захист прав споживача.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель