Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1511/15-ц
Провадження № 2/191/825/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого - судді Черкової Н.Т.
за участю секретаря - Куслій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,-
Відповідач зобов'язані вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки.
*814.64 [Долар СШЛ] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 18.05.2007 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль MERSEDES BENZ, модель: Vito 112 CDI, рік випуску: 2000, тип ТЗ: пасажирський-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій вказала, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням с судовою повісткою, яке повернуто на адресу суду з позначкою «повернуто - відмова адресата від отримання» .
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі нижчезазначеного.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Того ж дня, у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, а саме відповідач надав в заставу автомобіль MERSEDES BENZ, модель: Vito 112 CDI, рік випуску: 2000, тип ТЗ: пасажирський-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1.
*814.64 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.
Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 2 Закону України "Про заставу", визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, що не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.
Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про заставу", визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень",визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним законом із питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна.
Положення Закону України "Про заставу" та ст. 590 ЦК України застосовуються лише в частині, що йому не суперечить.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", передбачено п.4 ч.2 спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбаченихстаттею 26 цього Закону.
Однією з процедур, передбачених ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу зіншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Відповідно до пп. 40, 42 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення стягнення на предмет застави, оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови кредитного договору позичальник не виконував, на сьогоднішній день заборгованість за кредитом не погашена, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором.
Що стосується позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо вилучення у ОСОБА_1 та передачі закладу ПАТ КБ «ПриватБанк» предмету застави автомобіль MERSEDES BENZ, модель: Vito 112 CDI, рік випуску: 2000, тип ТЗ: пасажирський-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1, комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу, то дані вимоги також підлягають задоволенню, так як, у позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк», посилається на те, що згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачки необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 526, 527, 572, 574, 589, 590, 592, 610, 623, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
- автомобіль MERSEDES BENZ, модель: Vito 112 CDI, рік випуску: 2000, тип ТЗ: Пасажирський-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1);
- комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль MERSEDES BENZ, модель: Vito 112 CDI, рік випуску: 2000, тип ТЗ: Пасажирський-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1).
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: Н. Т. Черкова