Провадження №2/761/1396/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 липня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Юридична Фіра " Фортіс ", ОСОБА_2, третя особа: Приватне підприємство " Приорітет - 1 " про відшкодування збитків

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просив: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю " Юридична фірма " Фортіс " ( надалі ТОВ " ЮФ " Фортіс " ) та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 928 690, 20 грн. в якості відшкодування збитків за договором про надання юридичних послуг від 01.04.2014 року; стягнути солідарно з ТОВ " ЮФ " Фортіс " та ОСОБА_2 судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2014 року між ним та ОСОБА_2, який діяв як директор, в інтересах ТОВ " ЮФ " Фортіс " було укладено договір про надання послуг у формі розписки. Вважає, що між ним та відповідачами було досягнуто домовленості, щодо виду послуги яку повинен був виконати особисто ОСОБА_2, а саме: здійснити комплекс процесуальних заходів визначених чинним КПК України, результатом яких мало бути направлення строком до 15.06.2014 року кримінального провадження №0000365 відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 291 КПК із слідчого відділу Солом'янського РУ ГУМВС України до Солом'янського районного суду м. Києва для розгляду по суті. На виконання вищезазначеної послуги сплатив 45 000, 00 доларів США, про що свідчить написана ОСОБА_2 розписка. Однак, станом на 15.06.2014 року відповідачі обумовлену послугу не надали, що підтверджується фактом не направлення в порядку ст. 291 КПК України кримінального провадження, що змусило його звернутися до суду про відшкодування завданих збитків, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ " ЮФ " Фортіс " проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що 15.04.2013 року між ТОВ " ЮФ " Фортіс " та ПП " Приорітет-1 " було укладено договір про надання юридичних послуг. Предметом, якого було надання консультативних, юридичних та адвокатських послуг. В якості оплати за Договором, в інтересах ПП " Приорітет-1 " позивачем було передано грошові кошти. Вважає, що відповідач свої обов`язки виконував вчасно та повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні також заперечуючи проти позову просив суд, відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ним, в інтересах позивача проводились необхідні дії для досягнення мети договору про надання юридичних послуг від 15.04.2013 року. Всі зобов'язання перед позивачем він виконав, кримінальне провадження, яке було предметом інтересу позивача не було закрите і підготовлене для направлення до суду. В процесі надання послуг він залучав до виконання умов договору третіх осіб, послуги яких оплачував. Замовлені ( обумовлені ) з позивачем роботи та послуги ним виконані в повному обсязі та належним чином, за наслідками яких досягнуто реального позитивного правового ефекту у вигляді не закриття кримінального провадження, та підготовки його для направлення до суду.

Представник третьої особи просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, який також є і представником третьої особи, представника відповідача ТОВ " ЮФ " Фортіс ", відповідача ОСОБА_2, допитав свідка ОСОБА_4, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець ) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника ) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що 15.04.2013 року між ТОВ " ЮФ " Фортіс ( виконавець ) та ПП " Приорітет-1 " ( замовник ) було укладено договір № 7/13 про надання юридичних послуг ( надалі договір ), відповідно до умов якого ПП " Приорітет-1 " доручає, а ТОВ " ЮФ " Фортіс " прийняло на себе обов'язок надавати консультативні, юридичні та адвокатські послуги. В свою чергу ПП " Приорітет-1 " зобов'язалося оплачувати роботу в розмірі і в термін встановлених договором.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності. Вищезазначений договір про надання юридичних послуг ні позивачем, а ні відповідачами ніколи не оспорювався та у порядку, передбаченому ЦК України недійсним не визнавався.

Відповідно до п.1.1., 1.2., 1.3., 1.4. договору, ТОВ " ЮФ " Фортіс " зобов'язалося надавати ПП " Приорітет-1 " юридичні послуги, а саме: надання консультацій при виборі партнерів і юридичне супроводження договорів та угод; правова експертиза документів замовника; надання письмових висновків, консультацій, довідок та інших документів з правових питань; досудове врегулювання господарських спорів, підготовка позовів до господарського суду, представництво інтересів ПП " Приорітет-1 " в судах, інших правоохоронних органах, а також в державних установах та на підприємствах всіх форм власності;

Згідно п. 1.5. договору, про умови надання кожних видів послуг, які не вказані в договорі, сторонами складаються окремий Додаток.

01 квітня 2014 року ОСОБА_2 було надано розписку, в якій зазначено, що він, директор ТОВ " ЮФ " Фортіс " у відповідності до договору № 17/13 від 15.04.2013 року про надання юридичних послуг ПП " Приорітет-1 " отримав в якості оплати від ОСОБА_1, засновника ПП " Приорітет-1 " 45 000, 00 доларів США. В розписці обумовлено, що результатом надання послуг буде направлення кримінальної справи № 10000365 відносно ОСОБА_3 до Солом'янського районного суду м. Києва з СВ РУ ГУМВС в м. Києві до 15.06.2014 року. Також в розписці зазначено, що у випадку не направлення справи до Солом'янського районного суду м. Києва до 15.06.2014 року він ( ОСОБА_2 ) зобов'язується повернути вказану суму в 45 000 доларів США ОСОБА_1

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ( ч.1 ст. 626 ЦК України ).

Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст. 628 ЦК України ).

Виходячи із змісту розписки та положень закону, судом встановлено, що розписка складена у відповідності до договору № 7/13 від 15.04.2013 року, а тому розцінюється як додаток до цього договору ( п.1.5. договору ).

Посилання представника позивача на те, що розписка є окремим договором про надання юридичних послуг не заслуговують на увагу.

З тексту наданої розписки вбачається, що виконавцем обумовлено результат наданих послуг - направлення кримінальної справи № 0000365 зі СВ РУГУ МВС Солом'янського району м. Києва відносно ОСОБА_3 до суду в строк до 15.06.2014 року.

Таким чином, виходячи із змісту ст.901 ЦК України,та предмету договору, виконавець повинен був надати консультативні, юридичні та адвокатські послуги для досягнення визначеного результату - направлення відповідного кримінального провадження до суду. При цьому предметом домовленості є саме надання послуг, а не індивідуалізований результат дій виконавця та визначена сторонами юридична подія, настання якої залежить від діяльності слідчого, прокурора та інших учасників кримінального процесу та не залежить від волі сторін договору.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст.60 ЦПК України ).

Під час розгляду справи судом не встановлено доказів, які б свідчили про ненадання юридичних послуг відповідно до умови вищезазначеного договору. Згідно витягу, наданого Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві, кримінальне провадження № 0000365 призупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, у зв'язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме. Зважаючи на цю обставину, кримінальне провадження не може бути направлено до суду.

Крім того, відповідачем подано докази на підтвердження належного виконання обов'язків по договору, а саме надано відповідні копії процесуальних документів за кримінальним провадженням, що свідчить про виконання взятих на себе зобов'язань.

Щодо встановлення сторонами строку направлення кримінального провадження Солом'янського районного суду м. Києва до суду, необхідно зазначити, що суд не може ґрунтувати своє рішення про задоволення позову лише на ймовірності певних обставин за відсутності доведеності наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та негативним наслідком у позивача.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ); зобов'язання, строк ( термін ) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події ( ч.1 ст.530 ЦК України ).

Отже, ч.1 ст.530 ЦК України, визначає, що строк виконання зобов'язання може визначатись подією, яка неминуче настане.

Разом з тим, вказана норма не може бути застосована до спірних правовідносин, враховуючи, що договір містить умову, відповідно до якої виконання зобов'язання з повернення коштів, отриманих в якості оплати за договором, пов'язано з діями осіб, які не є стороною такого договору, а саме слідчого, прокурора, підозрюваного та інших учасників кримінального провадження.

Однак, згідно ст.511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 530, 628, 901 ЦК України, ст.ст. 11, 50, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Юридична Фіра " Фортіс ", ОСОБА_2, третя особа: Приватне підприємство " Приорітер - 1 " про відшкодування збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: