Справа № 307/3791/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.0.,

суддів- Дроботі В.В., ОСОБА_1

при секретарі Рогач О.Я.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», від імені якої діє представник ОСОБА_3 на рішення Тячівського районного суду від 13 травня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» до ОСОБА_4, комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», третіх осіб - виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_5, про визнання недійсним листка непрацездатності, -

В С ТА Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», треті особи - виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_5, про визнання недійсним листка непрацездатності серії ЛГИ № 323414, виданого Тячівською районною поліклінікою 28.05.2014 року.

Позивач зазначав, що наказом №166/к від 22.08.2014 року працівника ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 було звільнено з роботи.

12.09.2014 року позивачу надано листок непрацездатності серії АГИ №323414 від 28.05.2014 року, який виданий комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка», згідно якого працівник ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні.

Цей лист непрацездатності позивач вважає недійсним та таким, що виданий лікуючим лікарем ОСОБА_4 комунального закладу «Тячівська районна поліклініка » без зазначення діагнозу та з порушенням пунктів 1.9, 2.2, та розділу 4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001 року за №455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196. Такі порушення призводять до безпідставних витрат грошових коштів з бюджету Фонду соціального страхування від тимчасової втрати працездатності.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати незаконним листок непрацездатності серії АГИ №323414 виданий 28.05.2014 року комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка» та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Тячівського районного суду від 13.05.2015 року позов ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» задоволено повністю. Визнано недійсним листок непрацездатності №323414 серії АГИ, виданий 28.05.2014 року комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка» щодо непрацездатного ОСОБА_5

Стягнуто з комунального закладу «Тячівська районна поліклініка» на користь ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» 243,60 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник комунального закладу «Тячівська районна поліклініка» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, просив його скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Представник комунального закладу «Тячівська районна поліклініка» в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_4 та треті особи: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час розгляду справи, що не перешкоджає апеляційному суду на підставі чс.2 ст. 305 ЦПК України розглянути справу в їх відсутності.

Представник позивача ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість. Пояснив, що працівник ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 22.08.2014 року був звільнений з роботи. Після звільнення позивачу надано листок непрацездатності про те, що на день звільнення він перебував на амбулаторному лікуванні. На даний час місцевий суд розглядає справу за позовом ОСОБА_6 про поновлення на роботі, а провадження у справі зупинено до вирішення цієї справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції визнаючи недійсним листок непрацездатності серії АГИ №323414, виданий 28.05.2014 року комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка» щодо непрацездатності ОСОБА_5, послався на п. 1.9., 2.2., розділ 4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001 року за №455, а саме вказує, що оспорюваний листок непрацездатності було видано ОСОБА_5 не за місцем його проживання і не за місцем його роботи, а в іншому закладі охорони здоров'я й на строк, що перевищує 5 календарних днів, тому вимоги позивача про визнання листка непрацездатності недійсним є законними.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листка непрацездатності серії АГИ №323414, виданого 28.05.2014 року комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка», ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні з 28.05.2014 року по 27.06.2014 року та продовжує хворіти (а.с.6).

П. 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору громадянином лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються при наявності заяви-клопотання громадянина, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, засвідченої його підписом та печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Так, відповідно до зазначених вимог, 28.05.2014 року ОСОБА_5 звернувся до комунального закладу «Тячівська районна поліклініка» з заявою про надання йому дозволу на медичне обслуговування в комунальному закладі «Тячівська районна лікарня» (а.с.114).

Вказана заява була погоджена головним лікарем комунального закладку «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_7

П. 2.2. зазначеної Інструкції встановлено, що при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-профілактичних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

Згідно журналу реєстрації листків непрацездатності комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», який вівся в період з 21.02.2014 року по 22.01.2015 року, під номером запису №406 містяться дані про видачу лікарями ОСОБА_4 та Дудаш листка непрацездатності №323414 громадянину ОСОБА_5 щодо звільнення його з роботи на 15 днів в період з 07.06.2014 року по 11.06.2014 року у звязку з менісцитом лівого колінного суглобу.

Як слідує з даних журналу реєстрації листків непрацездатності комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», який вівся в період з 27.03.2014 року по 08.08.2014 року, під номером запису 1064 містяться дані про видачу лікарем-травматологом ОСОБА_4 листка непрацездатності серії АГИ №323414 громадянину ОСОБА_5 щодо звільнення його з роботи на 21 день в період з 28.05.2014 року по 17.06.2014 року у звязку з менісцитом лівого колінного суглобу, та що він продовжує хворіти.

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до оглянутого в судовому засіданні журналу прийому хворих травматологічного кабінету з участю спеціаліста ОСОБА_8, яка працює в комунальному закладі «Тячівська районна поліклініка», слідує, що ОСОБА_5 в період своєї непрацездатності з 28.05.2014 року по 17.06.2014 року перебував на прийомі в травматологічному кабінеті чотири рази, а саме 28.05.2014 року у лікаря-травматолога ОСОБА_4 (запис в журналі під №4230), 03.06.2014 року у лікаря-травматолога ОСОБА_4 (запис в журналі під №4300), 10.06.2014 року у лікаря-травматолога ОСОБА_4 (запис в журналі під №4460) та 13.06.2014 року у лікаря-травматолога ОСОБА_4 (запис в журналі під №4552).

Згідно пояснень ОСОБА_8, які остання надала в суді першої інстанції, комунальним закладом «Тячівська районна поліклініка» ведуться два журнали реєстрації листків непрацездатності.

З листка непрацездатності серії АГИ №323414 видно, що листок непрацездатності ОСОБА_5 був відкритий з 28.05.2014 року по 1.06.2014 р. лікарем ОСОБА_4, а потім період лікування продовжувався ОСОБА_4 разом із завідувачем хірургічною службою Дудаш з 2.06.2014 р. по 6.06.2014 р., з 7.06.2014 р. по 11.06.2014 р., з 12.06.2014 р. по 16.06.2014 р., з 17.06. 2014 р. з подальшою відміткою у лікарняному листку, що ОСОБА_5 продовжує хворіти (а.с.6).

В судовому засіданні позивачем не доведено ніякими підтверджуючими документами той факт, що листок непрацездатності №323414 серії АГИ виданий лікарем відповідачем ОСОБА_4 ОСОБА_5, виданий останньому, як пацієнту здоровому, а навпаки при дослідженні наданих лікарнею до суду журналів реєстрації встановлено, що дійсно ОСОБА_5, був хворим із зазначенням в цих журналах періодів та способів лікування, діагнозу його хвороби лікарем. Листок непрацездатності є дійсним та не підробленим, і видавався не на підставі Інструкції в якій вказано порядок ведення журналів реєстрації, а на підставі обстеження хворого та встановлення фактичної хвороби лікарем.

У позовній заяві позивач сам зазначає, що спір стосується здоров»я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється за нормами цивільного судочинства на підставі положень ст. 275 ЦК України.

Згідно цієї норми закону, фізична, а не юридична особа, має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Задовольнивши вимоги позивача (юридичної особи ) шляхом визнання недійсним виданого ОСОБА_5 листка непрацездатності, місцевий суд фактично позбавив останнього можливості отримати з Фонду соціального страхування соціальної допомоги з тимчасової втрати працездатності, але ні ОСОБА_5, ні Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, до участі в справі в якості сторони відповідача (співвідповідача) або позивача не залучались.

У суді апеляційної інстанції представник позивача визнав, що позивач фактично оспорює

листок непрацездатності № 323414 серії АГИ, як доказ у іншій цивільній справі, яка розглядається судом про поновлення ОСОБА_5 на роботі, яка на даний час зупинена до вирішення цієї справи. Ця обставина, яка визнана стороною у суді згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення ; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової ) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Матеріалами справи не містять доказів того, що видачею лікувальною установою ОСОБА_5 листка непрацездатності було порушено особисте немайнове право або майнове право та інтерес позивача.

ЦК України не передбачає такого способу захисту права та інтересу, як скасування доказу.

Всупереч п.4 ч.1 ст. 214 ЦПК України суд рішенні не послався на норму матеріального закону на підставі якого захистив право позивача.

Позивач у позовній заяві теж не посилався на норми матеріального закону на підставі якого просив задовольнити позов (а.с. 3-5).

Посилання позивача на той факт, що при видачі лікувальною установою лікарняного листка мали місце порушення окремих пунктів Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, то сама по собі ця обставина не є достатньою правовою підставою для визнання недійсним листка непрацездатності ОСОБА_5 лише з цих підстав, оскільки останній не позбавлений права та можливості повернути листок непрацездатності до лікувальної установи, яка його видала, для належного дооформлення.

Передбачених ст.207 ЦПК України підстав для залишення позовної заяви без розгляду, як цього у скарзі просив апелянт не встановлено.

Оскільки колегією встановлено неправильне застосування норм процесуального права ( в рішенні не зазначено норму матеріального закону, не залучено в якості відповідача (співвідповідача) непрацездатного ОСОБА_5 як сторони, які є обовязковою підставою для скасування рішення, тому колегія на підставі п.3 ст. 303 ЦПК України виходить за межі апеляційної скарги скасовуючи оскаржуване рішення та ухвалюючи нове.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивач у суді не довів належними доказами ті обставини на які посилався у позові, а саме, що видачею відповідачами листка непрацездатності третій особі по справі ОСОБА_5, охоронювані законом права позивача були порушені.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 309 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», від імені якої діє представник ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 13 травня 2015 року скасувати, ухвали по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» до ОСОБА_4, Комунального закладу «Тячівська районна поліклініка», третіх осіб - виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_5, про визнання недійсним листка непрацездатності АГИ №323414, виданого Тячівською районної поліклінікою - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: