Справа № 712/2-1966/10
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді - Куцина М. М.

суддів - Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.

при секретарі Шимон М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року та додаткове рішення того ж суду від 05 серпня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ АТ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 09.04.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі заступника директора Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» ОСОБА_4 (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №69/08 від 09.04.2008 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 32800 дол. США строком до 08.04.2028 оку із сплатою 13,3% річних за користування кредитними коштами. 09.04.2008 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки (без оформлення заставної), згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Залізнична, 1/1, загальною площею 55,00кв.м., житловою площею 25,00кв.м., що належить відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності. Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від взятого на себе кредитного зобов'язання, оскільки, станом на 20.10.2009 року сума заборгованості останньої перед позивачем складає 35471,40дол. США та 19630.70грн.. в тому числі 1484,94 дол. США сума простроченого кредиту з 12.05.2008 року по 19.10.2009 року, 30339,94дол. США залишок кредиту, 3646,52дол. США - несплачені проценти за період з 12.05.2008 року по 19.10.2009 року, 1878.77грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту за період з 12.05.2008 року по 19.10.2009 року. 4801.93грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 12.05.2008 року по 19.10.2009 року, а також 12950грн. штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки,

У звязку з вищенаведеним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» кредитну заборгованість в сумі 35471,40дол. США. та 19630,70грн., стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачені позивачем судові витрати, а також звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Залізнична, 1/1, загальною площею 55,00кв.м., житловою площею 25,00кв.м.. що належить відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності, реалізацію предмета іпотеки провести шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача уточнив позовні вимоги, мотивувши це тим, що станом на 09.09.2010 року розмір заборгованості відповідачів збільшився, та складає 39247,28дол. США та 25635.46грн.. в тому числі 2851,46дол. США - сума простроченого кредиту, 28973,24дол. США - залишок кредиту, 7422.58дол. США - несплачені проценти, 7458.78грн. пеня за порушення строків повернення кредиту, 18176.68грн. пеня за порушення строків сплати процентів, а також 12950грн. - штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки.

З врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд першої інстанції задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» кредитної заборгованості в розмірі 39247,28 дол. США та 38585,46грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 сплачені позивачем судові витрати, з яких 1700грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Заочним рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року уточнений позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, мешканки м, Ужгород, вул. Жемайте, 1 а/13 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк». що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 70 суму кредитної заборгованості в розмірі 39247/тридцять дев'ять тисяч двісті сорок сім/дол. США 28 центів та 38585/тридцять вісім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять/грн. 80коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська. 70 сплачені позивачем судові витрати, з яких 1700/тисяча сімсот/гри. судового збору та 120/сто двадцять/грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 70 суму кредитної заборгованості в розмірі 39247/тридцять дев'ять тисяч двісті сорок сім/дол. США 28центів, що станом на 09.08.2010 року по курсу НБУ еквівалентно 310375/триста десять тисяч триста сімдесят п'ять/грн. 34коп. та 38585/тридцять вісім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять/ грн. 80коп..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, не обєктивним, не обґрунтованим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального права та не повним зясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а тому просив дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішення з підстав встановлення початкового моменту перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобовязань. 24 листопада 2014 року відповідач звернувся до позивача з заявою про надання банківської виписки з деталізацією проведених щомісячно платежів по погашенню заборгованості по кредитному договору. Як вбачається з банківської виписки від 24 листопада 2014 року перше прострочення щомісячного платежу з боку ОСОБА_2 відбулося 27 вересня 2009 року у розмірі 72, 44 дол. США замість 136, 67 дол. США, а останнє погашення по кредиту відбулося 14 січня 2011 року у розмірі 80, 00 дол. США 00 центів. Поряд з цим, як вбачається з банківської виписки від 20 жовтня 2010 року перше прострочення щомісячного платежу з боку ОСОБА_2 відбулося 11 серпня 2008 року у розмірі 133, 48 дол. США замість 136, 67 дол. США, а останнє погашення кредиту відбулося 07 серпня 2008 року в розмірі 498, 00 дол. США 00 центів. З урахуванням цих двох банківських виписок, неможливо дійти чіткого й правильного висновку по виникненню заборгованості. На думку апелянта, строк позовної давності у даній цивільній справі сплив, що є підставою для відмови у задоволенні первісних позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач - ПАТ АТ «Укргазбанк» просить у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 відмовити з мотивів, викладених у запереченні, а заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року залишити в силі.

Заперечення мотивовано тим, що невиконання зобовязань відповідачами дало банку законне право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Банк скористався цим правом, звернувшись 26 жовтня 2009 року до суду з позовом до відповідачів. Позивачем у повній мірі доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Крім того, при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 не пропущено строки позовної давності.

Представник ПАТ АТ «Укргазбанк» - ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній.

Інші сторони не зявилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи уточнений позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, починаючи з 09.04.2009 року припинила виконувати свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 09.09.2010 року розмір заборгованості останньої перед позивачем складає 39247,28дол. США (станом на 09.09.2010 року по курсу НБУ еквівалентно 7,9082грн., а всього 310375,34грн.) та 38585, 80 грн..

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Встановлено, що 09.04.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі заступника директора Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» ОСОБА_4 (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №69/08 від 09.04.2008 року, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 32800 дол. США строком до 08.04.2028 оку із сплатою 13.3% річних за користування кредитними коштами, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією Кредитно договору №69/08 від 09.04.2008 року.

З наявного в матеріалах справи меморіального ордеру від 09.04.2008 вбачається, що ОСОБА_2 отримала в кредит 32800дол. США. що на день видачі по курсу НБУ складають 165640грн..

09.04.2008 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено Договір іпотеки (без оформлення заставної), згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Залізнична, 1/1, загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 25,00 кв.м.. що належить відповідачам на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного вище Договору.

У відповідності до п.3.4.4 Кредитно договору №69/08 від 09.04.2008 року ОСОБА_2 зобов'язалася щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10 числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п. 1.1 даного Договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту (процентів) або в день дострокового розірвання, договору (для процентів), з врахуванням п.4.1 даного Договору сплачувати проценти за користування кредитом., виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.1, а саме у розмірі 13,3% річних, а у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом - сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки - 14,3% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.5.3 Кредитно договору №69/08 від 09.04.2008 року у разі порушення ОСОБА_2 строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, вона зобов'язана сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності, визначеної Договором. На підставі ст.624 ЦК України та п.5.3 вказаного вище Договору сплата неустойки за кредитним договором не звільняє відповідача від відшкодування збитків, завданих Позивачу в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_2 починаючи з 09.04.2009 року припинила виконувати свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 09.09.2010 року розмір заборгованості останньої перед позивачем складає 39247,28дол. США (станом на 09.08.2010 року по курсу НБУ еквівалентно 7,9082грн., а всього 310375,34грн.) та 25635,46грн., в тому числі 2851.46 дол. США - сума простроченого кредиту, 28973,24 дол. США - залишок кредиту, 7422, 58дол. США - несплачені проценти, 7458, 78 пеня за порушення строків повернення кредиту, 18176, 68 грн. пеня за порушення строків сплати процентів, а також 12950 грн. штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з усними та письмовими вимогами про належне виконання взятих на себе зобов'язань, які залишилися без належного реагування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач ОСОБА_2, починаючи з 09.04.2009 року припинила виконувати свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості перед позивачем станом на 09.09.2010 року у розмірі 39247,28 дол. США (станом на 09.08.2010 року по курсу НБУ еквівалентно 7,9082грн., а всього 310375,34грн.) та 38585, 80 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_2.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не застосовано строк позовної давності із врахуванням того, що останній платіж було проведено 27 вересня 2009 року, не є суттєвим, на законність рішення суду першої інстанції не впливає та не може бути взятим до уваги як таке, що не відповідає вимогам закону.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 267 цього ж Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

ОСОБА_2 позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Судом встановлено та стверджується апелянтом, що останній платіж було проведено боржником з порушенням графіку та розміру щомісячного внеску 27 вересня 2009 року, отже починаючи з цього моменту у Банку виникло право на захист свого порушеного права, у звязку з чим ним було направлено на адресу боржника вимогу, а в подальшому Банк звернувся в суд із позовом 28 жовтня 2009 року в межах трирічного строку позовної давності. Заборгованість було визначено в уточнених позовних вимогах станом на 09 вересня 2010 року також в межах строку позовної давності та відповідно ухвалено рішення суду першої інстанції 11 листопада 2010 року.

Твердження апелянта щодо застосування відповідно до пені спеціального строку позовної давності також не можуть бути взяті до уваги, оскільки пеню визначено в межах однорічного строку, тобто судом першої інстанції вірно стягнуто суму заборгованості по пені.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення уточнених позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року та додаткове рішення того ж суду від 05 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: