Справа № 495/5757/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
04 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком №118 по вул.Жовтневій, в селі Маразліївка Білгород-Дністровського району Одеської області та примусово зняти вищеперерахованих осіб з реєстраційного обліку належному позивачеві житловому будинку.
Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути позов за його відсутністю та позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.
Частино 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову.
Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2010р., позивач є власником будинку № 118, по вул.Жовтневій в с.Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27555771 від 06.10.2010 року.
Як стало відомо позивачу, що окрім його сімї, за вищевказаною адресою в житловому будинку зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Таким чином, комісією Маразліївської сільської ради було проведено перевірку, щодо обстеження і встановлення факту не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: вул. Жовтнева №118, с. Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області.
З акту від 29.07.2015 року, вбачається, що в ході перевірки було встановлено наступне: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані в житловому будинку № 118, по вул.Жовтневій в с.Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, не проживають за вказаною адресою більше десяти років та будь-які їхні особисті речі відсутні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Стаття 7: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом одного дня на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Тобто на підставі вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003р. є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, та положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із зазначених вимог, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно адресної довідки виданої ДМС України Білгород-Дністровського районного відділу ГУДМС України в Одеській області № 23/8550 від 23.10.2015 року, встановлено, що громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04.02.2011 року зареєстрована за іншою адресою ( а.с.25-26).
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову частково та визнання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим будинком є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за адресою: вул.Жовтнева №118, с.Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області.
Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст..ст. 16, 29, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 130, 209, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок №118 по вул.Жовтневій в с.Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області.
В інших позовних вимогах відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя