НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/8595/2012
№ 2/183/44/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Щербини В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська про виселення,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення.

05 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська про виселення.

04 квітня 2013 року Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням

13 листопада 2014 року Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_1 в її інтересах, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_7, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Ухвалою суду від 28 квітня 2015 року позовні вимоги за зустрічним позовом Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 в її інтересах, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_7, треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням були залишені без розгляду..

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі ордеру № 191 виданого 17 травня 1994 року Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району, їй та членам її сімї надано право на вселення в житлове приміщення, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначила. що вона та її сімя користувалася квартирою постійно, до 200 року, після чого у зимовий період вони тимчасово розміщувалися в квартирі батьків чоловіка, оскільки в квартирі були відсутні: водопровід, каналізація, централізоване опалення.

В період 2000 року по 2012 рік вона не змогла потрапити до квартири, оскільки її самовільно зайняли відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Вона неодноразово зверталася до Гвардійської КЕЧ району з проханням відновити її права, але отримала відповідь за № 354 від 27.07.2012 року про те, що вселення відповідачів відбулося за її письмовою згодою.

Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст. 116 ЖК України, позивач ОСОБА_1 просила суд висилити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з самовільно зайнятої ними квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги.

Представник відповідача - Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що будинок за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Черкаське, вул. Дачна, будинок № 12 є чотирьохквартирним, вона зареєстрована в квартирі № 1. Влітку 2003 року вона зустріла ОСОБА_1, яка зареєстрована в квартирі № 2, яка повідомила, що жити в квартирі не бажає, та надала їй дозвіл на вселення, домовилися усно, що оплата буду складати по 50 грн., крім того вона зробить ремонт, оскільки квартира була в незадовільному стані. З 2003 року вона платила обумовлену суму ОСОБА_1, зробила ремонт. Позов не визнає, оскільки вселилася не самовільно, а з дозволу ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений.

Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Згідно довідки Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району від 10.10.2012 року, в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, наймачем зазначеного житлового приміщення є ОСОБА_1.

Згідно акту № 21 від 28 травня 2012 року, складеного комісією Черкаської селищної ради за участю представників Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_7 з 1997 року в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 не проживали.

На підставі статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так сторони та інші особи, які беруть участь у справі визнали та не оспорюють ті обставини, що в спірній квартирі з 2003 року проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 знає як жителів смт Черкаське, ОСОБА_1 прописана по вул. Дачна № 12, але тривалий час фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі свекрові. Їй відомо, що в квартирі ОСОБА_1 проживає ОСОБА_4 Років десять тому, при ній ОСОБА_4 передавала грошові кошти ОСОБА_1 за квартиру, в наступному, неодноразово ОСОБА_4 через неї передавала грошові кошти ОСОБА_1 за найм квартири.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 знає як жителів смт Черкаське, також, їй відомо, що ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, але з 1996 року вона в квартирі не проживає. Із слів ОСОБА_4 відомо, що ОСОБА_1 надала дозвіл на її проживання в квартирі, за що оплачувала кошти.

У відповідності до статті 65 Житлового кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

На підставі статті 91 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом.

Наймач може здати в піднайом частину жилого приміщення, а в разі тимчасового виїзду - все приміщення. Жиле приміщення здається в піднайом без зазначення строку або на визначений строк, у тому числі на період збереження цього приміщення за тимчасово відсутнім наймачем.

Для здачі в піднайом жилого приміщення у квартирі, в якій проживає два або більше наймачів, потрібна також згода цих наймачів та членів їх сімей, за винятком випадків здачі жилого приміщення в піднайом у зв'язку з тимчасовим виїздом всієї сім'ї.

Договір піднайму укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації.

Судом встановлено, що фактично, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 усно був укладений договір піднайму спірного житлового приміщення, що підтверджується поясненнями свідків..

В той же час, суду не надано доказів того, що на вселення ОСОБА_4 була надана згода членів сім'ї ОСОБА_1, також встановлено, що договір піднайму між сторонами не був укладений в письмовій формі та не був зареєстрований у житлово-експлуатаційній організації - Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району.

У відповідності до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначалося вище, на обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1, як на підставу позову, посилалася на вимоги статті 116 ЖК України, та на ті підстави, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселилися в квартиру самоправно.

У відповідності до ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_1 надала дозвіл ОСОБА_4 та членам її сім'ї дозвіл на вселення в спірне житлове приміщення, останні не можуть бути визнані такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, в звязку з чим, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська про виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький