УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Бориспільська міська громадська організація захисту тварин «Артемон», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, вимоги якого зменшив в ході розгляду справи, просив стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 324300 грн; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 65000 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач був власником середньоазіатської вівчарки з прізвиськом «Кадир Рабах». 12 жовтня 2014 року на вул. Щорса в с. Гора Бориспільського району відповідачі застрелили собаку. На той час її вартість становила 488000 грн. У зв'язку з втратою собаки позивач зазнав душевні переживання. Оскільки, відповідачі відмовляються компенсувати шкоду, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 195623,80 грн та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. У задоволенні іншої частини позовний вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_6, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 був власником середньоазіатської вівчарки на прізвисько «Кадир - Рабах», що підтверджується копією родоводу №0060/12 від 23 квітня 2012 року та копією племінного сертифікату на собаку. 12 жовтня 2014 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, в с. Гора Бориспільського району відповідачі, використовуючи вогнепальну зброю, застрелили собаку позивача. Внаслідок механічного пошкодження серця, не сумісного з життям, наступила смерть собаки. Вказана обставина підтверджується копіями протоколу та звіту про результати досліджень № 0187/п/14 від 13 жовтня 2014 року. Зі звіту про незалежну оцінку вбачається, що ринкова вартість собаки становила 195623,80 грн. Відповідачами не надано іншого доказу на спростування достовірності цієї обставини.

Суди дійшли правильного висновкупро те, що оскільки відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями та діяли з єдністю наміру знищити собаку позивача, тому наявні правові підстави для

стягнення з відповідачів матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

При цьому апеляційний суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідача на ту обставину, що собака напала на ОСОБА_9 і покусала, оскільки вказане не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовано показами свідків. Крім того, висновком експерта № 208д від 18 листопада 2014 року встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 від дії тупого предмету (а.с. 84-86 т. 1).

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова