Справа № 472/873/15-ц
Веселинівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"21" липня 2015 р. смт .Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Чаричанський П.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа Державна нотаріальна контора Веселинівського району Миколаївської області,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником зазначено зацікавленою особою Державну нотаріальну контору Веселинівського району Миколаївської області. Проте зі змісту заяви вбачається, що оголошення особи померлою ОСОБА_2, необхідно для одержання у спадщину частини будинку, що належить ОСОБА_2 після його смерті (оголошення його померлим).

В заяві не зазначено, хто являється власником (власниками) іншої частини будинку. А тому, ухвалення рішення про оголошення померлим ОСОБА_2Я, зачіпатиме інтереси саме іншого власника (власників) частини будинку.

Вразі, якщо власники іншої частини будинку не відомі, або власником іншої частини є заявник, то вказане рішення зачіпає інтереси Веселинівської селищної ради Миколаївської області, так як відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України, «у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини».

Додатково слід зазначити, що ст. 1277 ЦК України не визначає граничного строку для подання відповідним органом місцевого самоврядування заяви про визнання спадщини відумерлої, а також те, що чинним законодавством не передбачена відмова територіальної громади від набуття права власності встановленою зазначеною нормою.

Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Аналіз процитованих вище норм вказує на те, що оголошується померлою лише особа, яка зникла безвісти та про обєктивний факт смерті якої немає доказів, і її смерть лише припускається з достатнім ступенем вірогідності.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Таким чином, оголошення особи померлою слід відрізняти від процедури встановлення в судовому порядку факту смерті. В останньому випадку заінтересовані особи звертаються до суду внаслідок того, що орган ДРАЦС відмовляє в реєстрації юридичного факту смерті, незважаючи на те, що існують докази настання смерті особи в певний час і за певних обставин. Оголошення ж особи померлою, як вже підкреслювалося, засновується не на факті смерті, а на її припущенні.

Також, в заяві не зазначено, за яким місцем проживання немає відомостей про відсутність ОСОБА_2, надано лише витяг з погосподарської книги (без зазначення до якого домоволодіння вона відноситься), з якої слідує, що ОСОБА_2 прибув на вул. Київську, 100, без зазначення населеного пункту.

Отже заявницею не зазначено докази, які підтверджують проживання ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, про форму і зміст позовної заяви, що перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Згідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою слід залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме визначення належної заінтересованої особи, зазначення місця постійного проживання ОСОБА_2 та обґрунтувати можливість оголошення померлою особи, факт смерті якої не припускається, а, на думку заявниці, обєктивно підтверджується рядом фактичних обставин, що можливо встановити за заявою про встановлення факту смерті особи в разі, якщо орган РАЦС надасть відповідну письмову відмову в реєстрації смерті особи.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою - залишити без руху.

Надати заявнику пятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання заявником копії ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити заявнику, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута заявнику. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4