Провадження № 2/161/4540/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.09. 2015 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2004 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 07 серпня 2014 року. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею, і по даний час перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дочки ОСОБА_3, не піклується про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток дитини. Жодного разу не відвідував навчального закладу, вякому навчається донька. Відповідач не працює, зловживає алкогольними напоями , вживає наркотичні засоби. Він не сплачує на утримання дитини аліменти, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку.

Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчиняв адміністративні правопорушення. Зокрема, вироком Луцького міськрайонного суду від 24 лютого 2003 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину , передбаченого ст.140 ч.3 КК України і засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців. 23.09.2004 року він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП , а вироком Луцького міськрайонного суду від 03 червня 2008 року був засуджений за ст.ст.309 ч.3, 186 ч.3 КК України до п'яти років позбавлення волі. На даний час дочка ОСОБА_3 соромиться свого батька , який проживає на сусідній вулиці, сама уникає спілкування з ним. Зазначає, що спілкування дитини з відповідачем негативно позначатиметься на її вихованні, тому таке спілкування в інтересах дитини є небажаним.

Посилаючись на наведене, позивач просила суд позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у місті Пенза Пензенської області , Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки АДРЕСА_2.

Позивач та представник служби у справах дітей Луцької міської ради в судове засідання не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позов підтримали із мотивів, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 березня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 6)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу зареєстрований та проживає окремо від дитиниАДРЕСА_3 та самоусунувся від виховання та матеріального утримання дочки.

Як слідує з довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Липини Луцької районної державної адміністрації Волинської області №137 від 11.09.2015р., батько учениці 5-Б класу ЗОШ І-ІІІ ст. с. Липини ОСОБА_2 - ОСОБА_2 не займається вихованням своєї дитини, ніколи не цікавився її шкільним життям та не відвідував школи, не приходив на батьківські збори, не встановлював ніяких контактів з учителями, на потреби школи та класу грошей не здавав.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №225 від 11.12.2015р., відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан здоров'я. З моменту окремого проживання ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та утримання ОСОБА_4. Він не цікавиться життям дочки, не намагається з нею зустрітися, не вітає її зі святами та днями народження, не надає матеріальну допомогу на придбання дитячого одягу, взуття, харчування, шкільного приладдя. Батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, де навчається ОСОБА_4, не приходив на батьківські збори, не спілкувався з вчителями. Дана інформація підтверджується поясненнями рідної сестри ОСОБА_2 ОСОБА_8. На даний час ОСОБА_4 веде асоціальний спосіб життя: не працює, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по догляду та утриманню дитини. Відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчиняв адміністративні правопорушення. Відповідно до довідки від 23.11.2015 № 0878, виданої Волинським обласним благодійним фондом "Переображення", ОСОБА_2 з 02.11.2008 по 05.02.2009рр. проходив курс реабілітації від наркотичної залежності в Центрі ресоціалізації алко- та наркозалежних "Переображення", але покинув Центр за власним бажанням, не закінчивши курс реабілітації.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виховання та матеріального утримання свого неповнолітньої дочки, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Оскільки, як встановлено судом, відповідач участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її потребами, матеріально дитину не підтримує, а тому, враховуючи інтереси дитини , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_4.

Рішенням служби у справах дітей Луцької міської ради №756-3 від 16 грудня 2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування Луцької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої дочки

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням свого малолітньої дочки, не цікавиться станом здоров'я останньої, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 12, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у місті Пенза Пензенської області , Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_4, батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 487,20грн. понесених останньою судових витрат по справі .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Івасюта