Провадження № 2/127/4701/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 червня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Банк «Фінанси та кредит», в якій просив:

1) визнати неправомірними дії відповідача;

2) стягнути утворену заборгованість у повному обсязі з виплатою готівкою у якомога стислий строк з тіла внесків та не отриманих відсотків, а також моральну шкоду.

3) згідно ст. 137 ЦПК України від відповідача витребувати докази зриву строків повернення заборгованості.

4) прийняти до уваги, що уточнена ціна позову визначається на день розгляду справи.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляну на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим неможливо встановити зміст позовних вимог.

Так, як вбачається з документів доданих позивачем до позовної заяви, між позивачем та відповідачем укладено договори про банківський строковий вклад (депозит).

Однак, заявляючи позовну вимогу про «визнання неправомірними дій відповідача», позивачем не зазначено які саме дії відповідача він просить визнати неправомірними, в чому вони полягають, з яких саме договорів вони випливають.

Крім того, заявляючи позовну вимогу про «стягнення утвореної заборгованості у повному обсязі з виплатою готівкою у якомога стислий строк з тіла внесків та не отриманих відсотків» позивачем в позовній заяві не вказано та не обґрунтовано який саме розмір заборгованості слід стягнути з відповідача, не розмежовано та не вказано за яким саме договором виникла та чи інша заборгованість, відсутнє нормативно-правове обґрунтування заявлених вимог.

Поряд цим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Однак, у вступній частині позовної заяви позивачем зазначено попередню ціну позову 6500 доларів США, а у резолютивні частині цієї ж позовної заяві вказано «попередня сума позову складає 7000 доларів США». При цьому, в позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування цих сум, з яких правовідносин вони виникли, відсутній розрахунок заборгованості.

Поряд з цим, в резолютивній частині позовної заяви позивачем зазначається про моральну шкоду, однак ні розміру моральної шкоди, ні обґрунтування щодо обставин, з яких позивач виходить при її заявлені, позовна заява не містить.

Крім того, позовна заява не містить посилань на норми законодавства якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Разом з тим, пунктом 3 резолютивної частини позовної заяви позивач просить згідно ст. 137 ЦПК України від відповідача витребувати докази зриву строків повернення заборгованості. Однак, така вимога за своєю правовою природою не є позовною вимогою, а відносяться до категорії заяв чи клопотань, які подаються до суду у формі окремої заяви в порядку встановленому ЦПК України.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: