АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/857/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Осаулов А.А.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Семенюк Т.А.

при секретарі - Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа: Подільська міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа: Подільська міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю по лікарняних листках АГІ №983859 та АГН №129329, суд 1-ї інстанції керувався нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та виходив із того, що так як ОСОБА_1 було відсторонено від роботи у передбаченому законодавством порядку, а збереження за ним заробітної плати в такому випадку чинним законодавством не передбачено, то і правових підстав для стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю по вказаних лікарняних листках, немає. Проте, такі висновки суду 1-ї інстанції є необгрутованими, судом залишено поза увагою той факт, що стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю не є доходом громадянина, а тому відшкодовується не на підставі вказаного вище закону, а на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатністю та витратами зумовленими похованням», яким встановлено, що у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний виплачувати застрахованій особі відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг згідно вимогв даного Закону.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Концерну радіомовлення, радіозв'язку, та телебачення Панамаренко Дмитро Миколайович проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилалась на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Представник Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що з 01.07.2015 року, на підставі наказу №28/ок від 25.06.2010 року, ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на посаду заступника генерального директора.

В період з 05.08.2014 року по 20.08.2014 року, з 26.08.2014 року по 22.09.2014 року, з 24.09.2014 року по 28.09.2014 року, з 30.09.2014 року по 03.10.2014 року, з 04.10.2014 року по 07.10.2014 року, з 08.10.2014 року по 10.10.2014 року, з 10.10.2014 року по 04.11.2014 року та з 05.11.2014 року по 29.11.2014 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності: АГИ №656812 від 20.08.2014 року, АГА №909864 від 22.09.2014 року, АГИ №619600 від 24.09.2014 року, АГІ №922362 від 03.10.2014 року, АГЗ №739254 від 07.10.2014 року, АВІ №108834 від 10.10.2014 року, АГІ №983859 від 04.11.2014 року, АГІ №129329 від 26.11.2014 року.

Вказані лікарняні листи було направлено на адресу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення позивачем засобами поштового зв'язку, що підтверджується описами до поштового відправлення та поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Судом також встановлено, що 14 жовтня 2014 року Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0010493 від 29.09.2004 року за фактом протидії законній господарській діяльності Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, вчиненої службовою особою з використанням службового становища, а саме: заступником директора ОСОБА_1, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.206 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.10.2014 року ОСОБА_1 було відсторонено від виконання обов'язків заступника генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення строком з 10.10.2014 року до 01.12.2014 року.

Цього ж дня, 10.10.2014 року генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення було видано наказ за №456 про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов'язків заступника генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення строком з 10.10.2014 року до 01.12.2014 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 25.11.2014 року продовжено строк відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов'язків заступника генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення строком до 25.01.2015 року включно.

Цього ж дня, 25.11.2014 року генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення було видано наказ №521 про продовження строку відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов'язків заступника генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку, та телебачення строком до 25.01.2015 року.

09 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд стягнути з відповідача на його користь допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю по листках непрацездатності АГИ №656812 від 20.08.2014, АГА №909864 від 22.09.2014, АГИ №619600 від 24.09.2014, АГІ №922362 від 03.10.2014, АГЗ №739254 від 07.10.2014, АВІ №108834 від 10.10.2014, АГІ №983859 від 04.11.2014, АГІ №129329 від 26.11.2014 в частині, що виплачується за рахунок роботодавця; зобов'язати Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення нарахувати і виплатити йому допомогу по листках непрацездатності АГИ №656812 від 20.08.2014, АГА №909864 від 22.09.2014, АГИ №619600 від 24.09.2014, АГІ №922362 від 03.10.2014, АГЗ №739254 від 07.10.2014, АВІ №108834 від 10.10.2014, АГІ №983859 від 04.11.2014, АГІ №129329 від 26.11.2014 в частині, що виплачується за рахунок внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та стягнути на його користь грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 1 000грн.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні вказаних позовних вимог, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необгрутованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому правові підстави для їх задоволення, відсутні.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів на в повній мірі відповідає вимогам закону.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Згідно з п.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» право на матеріальне забезпечення мають застраховані особи. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення).

Відповідно до ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» застраховані особи мають право, в тому числі: отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом; оскаржувати відповідно до законодавства дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються, зокрема, такі види матеріального забезпечення, як допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (статті 35, 37 цього Закону).

Пунктами 1, 2 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання, зокрема, таких страхових випадків як тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 05.08.2014 року по 20.08.2014 року, з 26.08.2014 року по 22.09.2014 року, з 24.09.2014 року по 28.09.2014 року, з 30.09.2014 року по 03.10.2014 року, з 04.10.2014 року по 07.10.2014 року, з 08.10.2014 року по 10.10.2014 року перебував на лікарняних. За допомогою засобів поштового зв'язку листки непрацездатності за вказаний період були направлені ним на адресу відповідача.

Пунктами 3,4 частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»встановлено, що страхувальник (для позивача, який відноситься до осіб, зазначених у частині 1 статті 6 цього Закону, - це роботодавець) зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону; вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону (особи, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб) призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а вразі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок засобів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 р. №26, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.01.2011 р. за №111/18849 встановлено, що у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів, передбачених статтею 51 Закону, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник - роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок.

Для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування із заявою - розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Заява - розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку. Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону.

Судом встановлено, що Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення було отримано листки непрацездатності позивача АГИ №656812 від 20.08.2014, АГА №909864 від 22.09.2014, АГИ №619600 від 24.09.2014, АГІ №922362 від 03.10.2014, АГЗ №739254 від 07.10.2014, АВІ №108834 від 10.10.2014 року, розглянуто дані лікарняні листи та прийнято рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі прийнятих рішень відповідачем було оформлено заяви-розрахунки, які передано до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

За вказаними вище листками непрацездатності Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та Подільською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1 було проведено нарахування та виплати, а саме: по листку непрацездатності АГИ №656812 за період непрацездатності з 05.08.2014 року по 20.08.2014 року по листку непрацездатності АГА №909864 за період непрацездатності з 26.08.2014 року по 22.09.2014 року, що підтверджується копією заяви-розрахунку позивача, яка була подана до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 19.11.2014 року та платіжними відомостями №01.322 від 18.11.2014 року за № 01.331 від 27.11.2014 року; по листку непрацездатності АГИ №619600 за період непрацездатності з 24.09.2014 року по 28.09.2014 року, виплата підтверджується платіжною відомістю №02.030 від 30.01.2015 року та листком нарахування по лікарняному листку від 30.01.2015 року; по листку непрацездатності АГІ №922362 за період непрацездатності з 30.09.2014 року по 03.10.2014 року, виплата підтверджується платіжною відомості №01.322 від 18.11.2014 року та листком нарахування по лікарняному №ВД 000000205 від 14.11.2014 року; по листку непрацездатності АГЗ №739254 за період непрацездатності з 04.10.2014 року по 07.10.2014 року, підтверджується заявою-розрахунком поданою до Фонду від 10.03.2015 року та розрахунковим листком; по листку непрацездатності АВІ №108834 за період непрацездатності з 08.10.2014 року по 10.10.2014 року, підтверджується заявою-розрахунком поданою до Фонду 10.03.2015 року та розрахунковим листком.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для проведення позивачу виплат у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності АГИ №656812 від 20.08.2014 року, АГА №909864 від 22.09.2014 року, АГИ №619600 від 24.09.2014 року, АГІ №922362 від 03.10.2014 року, АГЗ №739254 від 07.10.2014 року, АВІ №108834 від 10.10.2014 року.

Згідно положень ст.94 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, які власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Приписами статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання, зокрема, таких страхових випадків як тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Судом встановлено, позивачем не заперечується той факт, що в період з 10.10.2014 року до 25.01.2015 року ОСОБА_1 на підставі ухвал Печерського районного суду м.Києва та відповідних наказів Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення було відсторонено від роботи, заробітна плата йому не нараховувалась та не виплачувалася.

Таким чином, оскільки в період з 10.10.2014 року до 25.01.2015 року ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалася та не виплачувалась, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про відсутність підстав для проведення позивачу виплат у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності АГІ №983859 від 04.11.2014 року, АГІ №129329 від 26.11.2014 року, так як такі виплати пов'язані з компенсацією втрати заробітної плати саме через непрацездатність працівника.

Як вбачається зі змісту ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, то і правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи в задоволенні позову, суд 1-ї інстанції безпідставно керувався нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту рішення не вбачається, що суд 1-ї інстанції керувався приписами вказаного Закону.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про те, що у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний виплачувати застрахованій особі відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг згідно з вимогами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатністю та витратами зумовленими похованням», оскільки даним Законом чітко встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу). Оскільки в період з 10.10.2014 року до 25.01.2015 року ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалася та не виплачувалася, так як він був відсторонений від роботи, то і правових підстав для виплати йому матеріального забезпечення, за вказаний період, немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: