справа №489/5186/15-ц
номер провадження 6/489/170/15
Ухвала

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

боржника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 (далі державний виконавець) до боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника встановив:

Державний виконавець звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у нерухомому майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.09.1998, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду.

У поданні вказано, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 1-597 від 21.12.2004, виданий Ленінським районним судом м.Миколаєва про конфіскацію в ОСОБА_1 на користь держави 1/3 частини належного йому майна.

Виконавче провадження відкрито постановою від 11.12.2014, яку направлено сторонам виконавчого провадження. У ході виконавчого провадження встановлено, що боржник є співвласником квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності йому та ОСОБА_2

Оскільки частка боржника у спільному майні не визначена державний виконавець в порядку статті 379 ЦПК України звернувся до суду.

При вирішення питання про відкриття провадження у справі ухвалою суду від 31.07.2015 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено іншого співвласника спірного майна ОСОБА_2

У судове засідання державний виконавець не зявився, у письмовому клопотання просив розгляд подання здійснити за його відсутності.

Боржник та заінтересована особа проти задоволення подання не заперечували.

Суд, заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.10.2004 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України та призначено йому покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини належного йому майна. Вирок вступив в законну силу 16.12.2004.

21.12.2004 Ленінським районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист про конфіскацію у ОСОБА_1 1/3 частини майна, що йому належить на праві власності.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа відкрито постановою державного виконавця від 11.12.2014. Іншою постановою від вказаної дати накладено арешт на усе майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками (без визначення часток) двох кімнатної квартири № 80 по вул. 28-ї Армії, 2-б в м.Миколаєві, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.09.1998, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Отже, вирішення подання безпосередньо пов'язано виключно з виконавчими діями, що вчиняє державний виконавець при примусовому виконанні судового рішення.

Згідно з частини другої статті 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини і наведені норми права, а також вимоги закону щодо обовязкового виконання судового рішення, яке в частині конфіскації майна боржника не виконано через невизначеність частки боржника у спільному майні, подання є обґрунтованим.

Так як частки боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються рівними, відповідно подання слід задовольнити шляхом визнання часток обох співвласників.

Керуючись статтею 379 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати, що частки боржника ОСОБА_1 та іншого співвласника ОСОБА_2 в квартирі № 80 по вул. 28-ї Армії, 2-б в м.Миколаєві, яка належить їм на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.09.1998, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, є рівними та складають по 1/2 (одній другій) кожного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В.Коваленко