Справа № 357/2103/14-ц Головуючий у І інстанції Подрєзова Г.О.
Провадження № 22-ц/780/1831/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 26 22.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Данілова О.М.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.04.2007р. № 0, укладеним між позивачем та ОСОБА_4, мотивуючи, тим, що, з позичальнику було надано кредит в розмірі 260000 доларів США, на строк до 05.04.2022р., на особисті потреби, а позичальник зобов'язувався повернути кредит в указаний строк та сплатити відсотки за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору зобов'язання виконав частково, станом на 13.01.2014р. має заборгованість за кредитом в сумі 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн. У той самий день з метою забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «УкрСиббанк» уклало з ОСОБА_3 договір поруки № 106801 , згідно з умовами якого поручитель зобов'язувався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань що виникли з кредитного договору, їх відповідальність - солідарна. Позивач просив стягнути солідарно з боржника і поручителя заборгованість за кредитом, проценти й пеню та на підставі частини другої статті 1050 ЦК України достроково стягнути решту кредиту.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» - заборгованість за кредитним договором - 291045,94 доларів США, що еквівалентно - 2326330,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк» судовий збір по 1827грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню, в частині, яка стосується розрахунку суми стягнення за кредитним договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Справа була розглянута Білоцерківським міськрайонним судом з постановленням заочного рішення від 14.04.2014р., але за заявами відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 ухвалою суду від 26.05.2014 р. заочне рішення було скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно Договору про надання споживчого кредиту, укладеного 05.04.2007 року № 0, Публічне Акціонерне Товариство "УкрСиббанк" надав позичальнику ОСОБА_4 кредит в розмірі 260000 доларів США, згідно з п. 1.1 договору.

Відповідно до п. 1.2.1. договору, надання кредиту здійснюється у термін з 05.04.2007р., а повернення кредитних коштів - не пізніше 05.04.2022 р.

Згідно з п. 1.3.1 договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, процентна ставка встановлювалася у розмірі 12,0% річних за час фактичного користування кредитом. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка може бути змінена відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.4 договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю.

Згідно з п. 1.5 договору, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до договору поруки № 106801 від 05.04.2007 р., поручителем за виконання умов кредитного договору позичальником ОСОБА_4, є ОСОБА_3

За домовленістю сторін п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки, відповідальність поручителя є солідарною.

Згідно з п. 2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги.

Відповідно до п. 5.5 договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем умов договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплати банку пеню в наступному порядку, а саме:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

Дані обставини повністю підтверджуються наданими позивачем кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту, щомісячно боржником підлягала до сплати сума 1444,44 дол. США.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим суду першої інстанції позивачем, вбачається, що станом на 13.01.2014 р. у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором з боку відповідача ОСОБА_4, утворилася заборгованість в сумі 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн., яка складається з: 204861,27 дол. США (1637456,13 грн.) заборгованості за кредитом, 71476,96 дол. США (571315,34 грн.)- заборгованості по прострочений процентах за користування кредитом, 7268,18 дол. США (58094,57 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7439,53дол. США (59464,16 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості про процентах.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави.

Згідно з ч.1 ст. 1050 цього Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим на підставі ст.ст. 526, 527, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, боржник і поручителі несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов'язання, строк виконання якого на час звернення до суду не настав, оскільки строк виконання основного зобов'язання встановлено до 05.04.2022 р.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, в позивача виникає право на пред'явлення вимоги як до боржника, так і до поручителя про солідарне стягнення заборгованості.

Колегія суддів бере до уваги, що згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26.06.2014 р. по цивільній справі № 357/4964/14-ц, 2/357/2102/14 ОСОБА_3 було відмовлено у позовних вимогах до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим і це рішення вступило в законну силу згідно з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.09.2014 року, в внаслідок чого, є джерелом доказів, згідно з вимогам ч. 3 ст. 61 ЦПК Украни.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

А тому, з врахуванням вказаного положення закону та наданих доказів щодо невиконання позичальником та поручителем кредитного договору, відповідачі, які в даному випадку є апелянти ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зобов'язані солідарно відповідати по зобов'язаннях за кредитним договором.

Також суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за клопотанням відповідачів по справі ухвалою суду від 27.08.2014 р. було призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу про визначення суми заборгованості за кредитним договором, з урахуванням нарахованих процентів, пені. Але, за відсутності оплати експертизи та не надання сторонами до експерта необхідних документів, проведення експертного дослідження стало неможливим.

Посилання апелянта на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що судом було направлено ОСОБА_4 рахунок КНІСЕ для оплати експертизи є безпідставними, оскільки, згідно супровідного листа КНІСЕ вбачається, що відповідний рахунок на проведення експертизи було направлено на адресу ОСОБА_4, яка зазначена в позовній заяві.

Окрім того, супровідним листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2014 року ОСОБА_4 було надіслано клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення зазначеної експертизи.

Однак зазначені вимоги залишились невиконаними протягом вказаного терміну, тому на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку від 06.11.2014 року.

Представником позивача було надано довідку-рахунок заборгованості за кредитом станом на 13.01.2014 р., з якого вбачається, що суми сплачені ОСОБА_4 в період з 11 травня 2007 р. по 28 лютого 2013 р., згідно з наданими квитанціями (а.с. 141-164) враховані у розрахунку заборгованості.

Колегія суддів, перевіривши апеляційні вимоги також встановила, що процентна ставка, яка застосована для розрахунку заборгованості була 12 % річних, згідно з п. 1.3.1 договору, та в розмірі 24% річних, згідно з п. 9.2 договору.

Відповідно до п. 9.2 договору, сторони погодили, що протягом дії цього договору, банк відповідно до умов п. 1.3.1., може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме: а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежне виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором.

Представником позивача було надано повідомлення про нарахування відсотків на прострочену суму основного боргу від 22.02.2008 р., яку направлено за адресою проживання боржників АДРЕСА_1 рекомендованим відправленням та ними отримано особисто.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позов підлягає задоволенню, а до стягнення на користь позивача підлягає сума, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, пені і становить 291045,94 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на час подачі позову до суду - 2326330,20 грн. та судові витрати - 3654,0грн грн., підтверджені платіжним дорученням від 27.01.2014 р.

Разом з тим, суд першої інстанції, при визначенні суми заборгованості не вказав з чого саме складається ця сума заборгованості, що й призвело до необхідності його скасування та постановлення нового рішення з деталізацією суми заборгованості апелянтів перед позивачем.

Доводи апелянта щодо недоведеності позивачем обставин про порушення відповідачем умов договору, в частині повернення кредитних коштів є безпідставними, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами.

Підстав, для скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, колегія суддів не встановила та апелянтом не доведена апеляційна скарга.

Згідно з вимогами ст. 308 ПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» - заборгованість за кредитним договором - 291045,94 доларів США, що еквівалентно - 2326330,20 грн. скасувати та ухвалити по справі нове.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» - заборгованість за кредитним договором - 291045,94 доларів США (двісті дев'яносто одна тисяча сорок п'ять доларів США дев'яносто чотири центи), що еквівалентно - 2326330,20 грн. (два мільйони триста двадцять шість тисяч триста тридцять гривень двадцять копійок), з яких:

●204861,27 дол. США, що еквівалентно 1637456,13 грн. - заборгованість за простроченим кредитом;

●71476,96 дол. США, що еквівалентно 571315,34 грн. - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом;

●7268,18 дол. США, що еквівалентно 58094,57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

●7439,53 дол. США, що еквівалентно 59464,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування процентами.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» судовий збір по 1827 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: