УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посив суд ухвалити рішення, яким Просив звільнити його від щомісячної сплати на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 грудня 2012 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів як на непрацездатну дружину.

ОСОБА_2 посилаючись на положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає, що його необхідно звільнити від сплати аліментів, так як після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили, змінилися обставини, що стали підставою для присудження з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4, а саме: з 23 вересня 2014 року ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності безстроково.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим у суду не було правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук