АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/527/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2249/15Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката Храпач О.В.

Позивача ОСОБА_3

Представника відповідача Коляди С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Прилуки Чернігівської області та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «К.С.-Інвест» - Коляди Сергія Станіславовича

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «К.С.-Інвест», треті особи : Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду України в Чернігівській області,- про визнання незаконними актів проведення службового розслідування щодо нещасного випадку та зобов»язання провести повторне службове розслідування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він з 01.09.2006 року по 27.01.2014 року працював у відповідача на різних посадах. Останнім наказом ТОВ «К.С.-Інвест» №18-к від 07.06.2011 року його було призначено на посаду начальника відділу соціального розвитку.

Згідно наказу №39 від 09.11.2012 року ТОВ «К.С.-Інвест» йому передано в експлуатацію та повну матеріальну відповідальність і збереження автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, з укладанням договору про повну матеріальну відповідальність.

20.02.2013 року, повертаючись із відрядження з головного офісу ТОВ «К.С.-Інвест», що знаходиться в смт. Ладан, Прилуцького району Чернігівської області, близько 18 год.30 хв. ОСОБА_3, керуючи ввіреним йому автомобілем ВАЗ 21043, на автошляху Київ- Полтава за 3 км від м. Хорол внаслідок заносу на слизькій частині автошляху на зустрічну смугу, не справився з керуванням і вчинив зіткнення з автобусом «Еталон».

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження: перелом грудини, відкритий перелом кісток носу, забій головного мозку тяжкого ступеня, закрита черепно-мозкова травма, перелом ключиці, перелом лівого стегна і шийки стегна, переломи кінцівок та в непритомному стані потрапив у лікарню, де перебував на лікуванні до 23 вересня 2013 року, а потім з 28.10.2013 року до 23.12.2013 року.

Крім того, 23.09.2013 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності.

За результатами службової перевірки відповідачем було складено акт форми Н-5 від 20.11.2014 року, згідно якого встановлено, що нещасний випадок, який стався з позивачем 20.02.2013 року, не пов»язаний з виробництвом.

Посилаючись на вище викладене, позивач ОСОБА_3 просив суд визнати незаконним (недійсним) та скасувати акт внутрішнього службового розслідування від 02.08.2013 року ТОВ «К.С.-Інвст», яким встановлено, що ДТП, яка сталася з начальником відділу соціального розвитку Полтавського представництва ОСОБА_3 20.02.2013 року, не відноситься до нещасного випадку на виробництві; визнати незаконним (недійсним) та скасувати акт від 20.11.2014 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався 20.02.2013 року о 18 год.30хв. у ТОВ «К.С.-Інвест», яким встановлено, що вказана пригода з ОСОБА_3 не пов»язана з виробництвом ; встановити, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20.02.2013 року в районі 229 км автошляху Київ-Харків в Хорольському районі Полтавської області за участю автомобіля ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «К.С.-Інвест», під керуванням начальника відділу соціального розвитку Полтавського представництва даного підприємства ОСОБА_3, сталася під час повернення останнього з головного офісу Товариства до його територіального підрозділу - Полтавського представництва та зобов»язати ТОВ «К.С.-Інвест» провести повторне ( додаткове) розслідування вищевказаного нещасного випадку, визнавши його таким, що пов»язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 та затвердити акт за формою Н-1.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_3 частково задоволено.

Постановлено визнати незаконним (недійсним) та скасувати акт внутрішнього службового розслідування від 02.08.2013 року ТОВ «К.С.-Інвест», яким встановлено, що ДТП, яка сталася з начальником відділу соціального розвитку Полтаського представництва ОСОБА_3 20.02.2013 року, не відноситься до нещасного випадку на виробництві.

Визнати незаконним (недійсним) та скасувати акт від 20.11.2014 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався 20.02.2013 року о 18 год.30 хв. у ТОВ «К.С.-Інвест», яким встановлено, що вказана пригода з ОСОБА_3 не пов»язана з виробництвом.

Встановити, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20.02.2013 року в районі 229 км автошляху Київ-Харків Хорольського району за участю автомобіля ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «К.С.-Інвест», під керуванням начальника відділу соціального розвитку Полтавського представництва даного підприємства ОСОБА_3, сталася під час повернення останнього з головного офісу Товариства до його територіального підрозділу - Полтавського представництва.

Зобов»язати ТОВ «К.С.-Інвест» провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, який стався з начальником відділу соціального розвитку Полтавського представництва ОСОБА_3 20.02.2013 року та скласти (затвердити) відповідні акти.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2015 року виправлено описки в описовій частині зазначеного вище рішення суду відносно дат призначення ОСОБА_3 на посаду начальника відділу соціального розвитку, звільнення його з роботи.

Згідно додаткового рішення цього ж місцевого суду від 21.08.2015 року постановлено стягнути з ТОВ «К.С.-Інвест» на користь держави 219 грн.24 коп. судового збору.

В апеляційному порядку основне рішення суду оскаржили Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Прилуки Чернігівської області та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «К.С.-Інвест» - Коляда С.С.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «К.С.-Інвест» - Коляда С.С. просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд дав невірну оцінку наявним доказам у справі, не врахував, які докази є належними і допустимими, у зв»язку з чим порушив вимоги ст.212 ЦПК України та перебрав на себе повноваження комісії по розслідуванню нещасного випадку.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Прилуки Чернігівської області в особі начальника ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували факт перебування його 20.02.2013 року у відрядженні. До того ж, судом порушені вимоги п.14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, згідно якого тільки комісія по розслідуванню нещасного випадку може визначити, пов»язаний він з виробництвом чи ні.

У запереченні на апеляційні скарги ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які з»явилися в засідання суду апеляційної інстанції, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 309 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 з 01.09.2009 року по 27.01.2014 року працював у відповідача на різних посадах та звільнений у зв»язку зі скороченням штату(а.с.11-17, 18).

Згідно наказу ТОВ «К.С.-Інвест» №18-к від 07 червня 2006 року позивача було призначено на посаду начальника відділу соціального розвитку, а наказом від 27.04.2012 року №13-р його з 01 травня 2012 року переведено на посаду директора регіонального відділення Полтава-Харків-Дніпропетровськ (а.с.132-133).

Відповідно до наказу №39 від 09 листопада 2012 року, ТОВ «К.С.-Інвест» передало ОСОБА_3 в експлуатацію та на повну матеріальну відповідальність і збереження автомобіль ВАЗ-21043 з реєстраційним номером НОМЕР_1 з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність (а.с.19-20).

Також судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 20.02.2013 року, ОСОБА_3, повертаючись з головного офісу ТОВ «К.С.-Інвест», що знаходиться в смт. Ладан, Прилуцького району Чернігівської області, та керуючи закріпленим за ним автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, близько 18 год.30 хв. на автошляху Київ-Харків за 3 км від м. Хорол Полтавської області, внаслідок заносу на слизькій трасі на зустрічну смугу, не справився з керуванням і вчинив зіткнення з автобусом «Еталон». Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження та потрапив до лікарні.

23.09.2013 року йому встановлено третю групу інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд послався на те, що, позивач 20.02.2013 року прибув до головного офісу, який знаходиться в смт. Ладан Прилуцького району, Чернігівської області, для вирішення службових питань в інтересах підприємства, і під час повернення до Полтавського представництва потрапив у ДТП на службовому автомобілі. Тому обставини, які б дали змогу визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 20 лютого 2013 року, таким, що не пов»язаний з виробництвом, відсутні.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, надані суду докази мають бути належними та допустимими.

Згідно п.1 розділу ІІ «Порядок відрядження в межах України» Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 13.03.1998 року №59 (із змінами станом на 07.07.2012 року) ( в подальшому Інструкція), направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження.

Відповідно до ст.121 КЗпП України та п.4 розділу ІІ вищевказаної Інструкції, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв»язку зі службовими відрядженнями.

За кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 р. №98.

При відрядженні працівника строком на один день або в таку місцевість, звідки працівник має змогу щоденно повертатися до місця постійного проживання, добові відшкодовуються як за повну добу.

З матеріалів справи видно і це не заперечується сторонами, що 20 лютого 2013 року ОСОБА_3 на службовому автомобілі прибув до головного офісу ТОВ «К.С.-Інвест» без відповідної правової підстави.

Так, згідно п.1 розділу І «Загальні положення» зазначеної вище Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв»язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Документами, що підтверджують зв»язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, що встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.

Як пояснив у засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 і це відображено у технічному записі, відносно нього не видавався наказ чи розпорядження про направлення у відрядження в головний офіс у смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області. Ці документи він мав намір скласти по приїзду з головного офісу «заднім числом».

Також встановлено, що добові ОСОБА_3 за вищевказаний період не виплачувалися, авансові звіти ним не оформлювалися.

Отже, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факту перебування його у відрядженні 20 лютого 2013 року та необхідності поїздки до головного офісу ТОВ "К.С.-Інвест" в інтересах підприємства.

Згідно ст. 15 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі Порядок), обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов»язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов»язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов»язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його вибуття, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні , прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження з установленим завданням, у тому числі на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності, та інше.

30.04.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ним 20.02.2013 року.

02 серпня 2013 року комісією у складі головуючого генерального директора ТОВ «К.С.-Інвест» ОСОБА_6 було складено акт внутрішнього службового розслідування ДТП, згідно якого комісія встановила, що приїзд ОСОБА_3 до центрального офісу в смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області є самовільним, тому випадок, що стався з ним, не є виробничою травмою.

03.09.2014 року ОСОБА_3 скористався правом оскарження вищевказаного акта, звернувшись зі скаргою до Територіального управління Держгірпромнагляду в Чернігівській області, у зв»язку з чим останнім винесено припис від 24.09.2014 року та зобов»язано ТОВ «К.С.-Інвест» провести повторне розслідування.

На виконання цього припису відповідач наказом від 29.09.2013 року №8-ЧР створив відповідну комісію з розслідування нещасного випадку, до складу якої включив представника робочого органу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (а.с.42).

Згідно висновку, викладеного в акті форми Н-5 від 20 листопада 2014 року, проведеним розслідуванням нещасного випадку, що стався 20 лютого 2013 року о 18 год.30 хв. у ТОВ «К.С.-Інвест», встановлено, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3, не пов»язаний з виробництвом, оскільки останній без відома та дозволу роботодавця в неробочий час використовував службовий технічно справний автомобіль в особистих цілях (а.с.82-86).

Отже, після того, як на виконання припису Територіального управління Держгірпромнагляду в Чернігівській області, ТОВ «К.С.-Інвест» 20.11.2014 року було складено акт форми Н-5, акт внутрішнього службового розслідування від 02.08.2013 року втратив свою чинність. У зв»язку з цим, визнання його недійсним в силу ст.16 ЦК України не є належним способом цивільного захисту.

Однак, суд першої інстанції не звернув належну увагу за зазначені вище обставини.

Крім того, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з ОСОБА_7 20.02.2013 року, є такою, що пов»язана з виробництвом, і зобов»язавши при цьому ТОВ «К.С.-Інвест» провести повторне (додаткове) розслідування цього нещасного випадку, скласти і затвердити відповідні акти, місцевий суд не дав оцінку всім доказам по справі та помилково дійшов таких висновків, визнавши незаконним (недійсним) і скасувавши акт від 20.11.2014 року форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, яким вірно встановлено, що зазначений нещасний випадок не пов»язаний з виробництвом.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення позовних вимог слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у їх задоволенні в повному обсязі.

В частині відмови у позові ОСОБА_3 щодо зобов»язання ТОВ «К.С.-Інвест» визнати нещасний випадок таким, що пов»язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 та затвердити акт за формою Н-1 рішення суду першої інстанції жодною із сторін не оскаржується, є законним, у зв»язку з чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 , 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Прилуки Чернігівської області та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «К.С.-Інвест» - Коляди Сергія Станіславовича задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.С.-Інвест», треті особи : Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду України в Чернігівській області,- про визнання незаконними актів проведення службового розслідування щодо нещасного випадку та зобов»язання провести повторне службове розслідування, встановлення, що ДТП з ОСОБА_3 сталася під час його повернення з головного офісу до територіального підрозділу відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: