Справа №442/4057/15-ц
Провадження №2/442/1442/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12.10.2014 року він купив у магазині «Лайф Гудок» планшет Flylife Connect 7.85 SIN 46965, вартість якого становила 2475 грн. Згодом, виявивши у планшеті істотні недоліки віддав його у ремонт. З ремонтом довго затягували, тому 10.04.2015 року позивач подав заяву про розірвання договору купівлі продажу та повернення йому грошей. 30.04.2015 року на свою заяву він отримав відповідь про те, що він зможе розірвати договір купівлі продажу та отримати кошти лише після підтвердження сервісного центру щодо наявності істотного недоліку в товарі. 06.05.2015 року після підтвердження сервісного центру щодо наявності істотного недоліку в планшеті відповідач повернув позивачу кошти в сумі 2475 грн. Однак від часу купівлі планшета на даний час ціна зросла та становить 2999 грн, тобто різниця становить 524,00 грн. Крім матеріальної шкоди позивач вважає, що йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в заподіянні душевних страждань , втраті часу, а також неможливістю купити новий планшет, у зв»язку з підвищенням цін. З наведених вище підстав просить суд стягнут з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 524,00 грн. та 2000,00 грн. моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, просить стягнути лише моральну шкоду, оскільки відповідач продав йому планшет за ціною, яка була в 2014 році.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вважає позов безпідставним (необґрунтованим) з підстав викладених в письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 12.10.2014 року між ОСОБА_1 та магазином «Лайф Гудок» було укладено договір купівлі продажу, згідно якого позивач купив планшет Flylife Connect 7.85 SIN 46965, вартість якого становила 2475 грн. Як стверджує позивач, вказаним планшетом він користувався до 27 березня 2015року, однак виявивши у планшеті істотні недоліки віддав його у ремонт. З ремонтом довго затягували, тому 10.04.2015 року позивач подав заяву про розірвання договору купівлі продажу та повернення йому грошей. 30.04.2015 року на свою заяву ОСОБА_1 отримав відповідь про те, що він зможе розірвати договір купівлі продажу та отримати кошти лише після підтвердження сервісного центру щодо наявності істотного недоліку в товарі. 06.05.2015 року після підтвердження сервісного центру щодо наявності істотного недоліку в планшеті відповідач повернув позивачу кошти в сумі 2475 грн. Однак від часу купівлі планшета на даний час ціна зросла та становить 2999 грн., тобто різниця становить 524,00 грн.

На сьогоднішній день позивач придбав у відповідача планшет за ціною, якою купував раніше. Позивач вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в заподіянні душевних страждань , втраті часу, а також неможливістю купити новий планшет, у зв»язку з підвищенням цін.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, вказана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (з відповідними змінами) зазначено, що питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов ОСОБА_1 безпідставний та задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів вини ОСОБА_2, а тому у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Хомик А.П.