АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Поливач Л.Д.

при секретарі Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до держави України в особі Кабінету міністрів України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Кіровоградського окружного адміністративного суду, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/18071/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10573/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В травні 2015 року ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулися в суд з позовом до держави України в особі Кабінету міністрів України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Кіровоградського окружного адміністративного суду, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, в якому просили відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_1. у розмірі 2 771,32 грн., ОСОБА_2., у розмірі 791,39 грн., ОСОБА_3., у розмірі 194 757,04 грн., та завдану їм моральну шкоду у розмірі 17 000 грн. кожному з позивачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що в результаті порушення відповідачами норм матеріального та процесуального права їм було завдано значну моральну шкоду та матеріальні затрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, просили скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянти посилалися на те, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення не було враховано норми Конституції України та положення ч.6 ст.1176 ЦК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Особи, які приймають участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду.

ОСОБА_1. просив слухати справу у його відсутності.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, Кіровоградській окружний адміністративний суд, Світловодській міськрайонний суд Кіровоградської області направили на адресу суду заяву з проханням слухати справу у відсутності їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання у відсутності учасників процесу.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з Держави України матеріальну шкоду ОСОБА_1. у розмірі 2 771,32 грн., ОСОБА_2., у розмірі 791,39 грн., ОСОБА_3., у розмірі 194 757,04 грн., та завдану їм моральну шкоду у розмірі 17 000 грн. кожному з позивачів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, керувався ст.10 ЦПК України, та виходив з того, що позивачами не надано доказів на підтвердження факту заподіяння матеріальної шкоди, обґрунтування моральних страждань позивачів, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано норми Конституції України та положення ч.6 ст.1176 ЦК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами не доведено обставин на які вони посилають, не долучено до матеріалів справи докази на підтвердження завданої їм матеріальної та моральної шкоди та взагалі чітко не сформульовано в чому саме полягає завдана їм шкода, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і не можуть бути задоволенні.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року є обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді