Справа № 459/3479/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2015 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Грабовський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, з участю третьої особи ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», про заборону вчиняти дії, визнання звіту недійсним,

встановив:

21.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: заборонити державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчиняти будь-які дії з продажу майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 по виконавчому провадженні №41547827 за ціною експертної оцінки, що складає 224 319 грн.; визнати звіт про вартість об`єкта оцінки від 19.06.2015 року, а саме: квартири АДРЕСА_1, проведену оцінювачем ФОП ОСОБА_3 станом на 19.06.2015 року недійсним; призначити судово-товарознавчу експертизу квартири АДРЕСА_1 з метою визначення справедливої ринкової вартості майна. На обґрунтування своїх вимог послався на те, що він є боржником за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області 16.12.2013 року. В процесі здійснення виконавчого провадження описано вищезазначене належне йому нерухоме майно. 19.06.2015 року субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 складено звіт, згідно з яким ринкова вартість належного йому нерухомого майна складає 224 319 грн. без урахування ПДВ. З цим висновком він був незгідний, тому державним виконавцем було проведено рецензування звіту про оцінку майна. Відповідно до рецензії від 25.09.2015 року № 7-09/25, складеної експертом ОСОБА_4 ПП «Західний експертно-консалтинговий центр», звіт про вартість квартири в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а незначні його недоліки не вплинули на достовірність оцінки. У звязку із непогодженням із висновком про вартість своєї квартири та рецензією на цей висновок позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Установивши характер спірних відносин, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (далі ЦПК) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як розяснено в абз. 1, 2, 3 п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Отже, вимога про визнання недійсним звіту про вартість обєкта оцінки від 19.06.2015 року: двокімнатної квартири № 19 в будинку № 7 на вул. Галицькій у м. Соснівці у Львівській області, проведеній оцінювачем ФОП ОСОБА_3 станом на 19.06.2015 року не підлягає розгляду у позовному провадженні. При цьому слід розяснити право ОСОБА_1 звернутися з такою вимогою до суду у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Аналогічне рішення необхідно ухвалити й щодо вимоги про заборону державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчиняти будь-які дії з продажу вищезазначеного майна за ціною експертної оцінки, що складає 224319 грн., оскільки така стосується дій державного виконавця.

Вимога про призначення судово-товарознавчої експертизи фактично є клопотанням, яке може бути розглянуте при розгляді справи по суті, зокрема, за вимогою про визнання недійсним звіту про вартість обєкта оцінки, а отже, є похідним щодо останньої й залежить від вирішення питання про прийняття її до розгляду.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 210, 294 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачеві строк у пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, указаних в ухвалі.

У разі, якщо недоліки не будуть усунуті у пятиденний строк з дня отримання позивачем копії ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Грабовський