УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору позики та витребування майна,

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір позики від 13 жовтня 2011 року, визнати договір купівлі-продажу спірної квартири від 13 жовтня 2011 року удаваним правочином, оскільки волевиявлення сторін договору було спрямоване на укладення договору іпотеки, визнати, що між ними та ОСОБА_5 під час укладення договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2011 року фактично був укладений договір іпотеки, визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири з тих підстав, що договір позики від 13 жовтня 2011 року повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. 230 ЦК України як укладений під впливом обману, а зазначений договір купівлі-продажу забезпечує недійсне основне зобов'язання, визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 19 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та витребувати у ОСОБА_6 спірну квартиру та визнати за ними право власності на неї.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 04 листопада 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недійсним договору позики та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано недійсним договір позики укладений 13 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вимог, що були залишені без задоволення та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи в частині рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачами, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими вони обґрунтовували свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору позики та витребування майна.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Колодійчук