Справа № 505/2556/15-ц
Провадження № 2-з/505/12/2015
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16.06.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №505/2556/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кунянської сільської ради Гайсинськогої сільської ради Вінницької області про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_2, предметом якої є: визнання заповіту, складеного 20.11.2014 року від імені ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3, посвідченого 20 листопада 2015 року за № 153 секретарем виконкому Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, недійсним; визнання за позивачем та відповідачем ОСОБА_4 право власності по 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/2 гаражу № 43 по вул. Самборського, 622 в м. Котовську Одеської обл. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

16 червня 2015 року до суду також надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Гайсинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 здійснювати будь-які нотаріальні дії, у тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину, у спадковій справі № 4/2015, стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що 29 червня 2015 року спливає шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини. Після спливу цього строку відповідач ОСОБА_3 на підставі заповіту, який є предметом спору, зможе отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати за собою право власності на вказану квартиру, що може ускладнити виконання рішення суду у цивільній справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд виходить з наступного.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Згідно з п. 2 Порядку, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Так, нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Згідно з п. 37 Порядку, документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є, серед інших, свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат.

Отже, відсутність такого свідоцтва унеможливлює здійснення реєстрації права власності на спадкове майно.

Враховуючи викладене, а також той факт, що видача свідоцтва про право на спадщину може суттєво ускладнити виконання рішення суду, оскільки є передбаченою законом підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, вважаю, що заборона видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину є необхідним і достатнім видом забезпечення заявленого позову.

Крім того, вважаю, що заборона нотаріусу вчиняти у спадковій справі будь-які дії може завдати шкоди законним правам та інтересам третіх осіб.

Так, позивач зазначає, що шестимісячний строк на прийняття спадщини спливає тільки 29 червня 2015 року.

Оскільки до цього часу спадкоємці мають право звертатися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, заборона вчиняти будь-які нотаріальні дії може перешкоджати реалізації вказаних прав.

Згідно з п. 3 ч. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при вирішенні питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню лише в частині заборони нотаріусу видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_5 , який помер 29 грудня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кунянської сільської ради Гайсинськогої сільської ради Вінницької області, третя особа приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно задовольнити частково.

Заборонити приватному нотаріусу Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , який помер 29 грудня 2014 року.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала в частині забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд шляхом подання протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя К.П.Драгомерецька