АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Бреславського О.Г., Кулянди М.І.

секретар Паучек І.І.

за участю ОСОБА_1, прокурора Гудзь Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення майна у комунальну власність територіальної громади, треті особи: приватний нотаріус Кіцманського нотаріального округу Троянський Вадим Миколайович, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року,

встановила:

В жовтні 2014 року прокурор Кіцманського району Чернівецької області звернувся до суду з позовом.

Просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 16 травня 2003 року «Про затвердження ціни на будівлю колишнього дитячого садка з прибудовами по АДРЕСА_1»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19 червня 2003 року, укладений між територіальною громадою села Витилівка в особі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_1, який засвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським М. М. за № 1030, та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 475940;

- нерухоме майно, а саме: будівлю колишнього дитячого садка літ. «А» загальною площею 600,7 кв. м, котельню літ. «Б» площею 10,00 кв. м, вбиральню літ. «В» та криницю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1, загальною вартістю 83 900 гривень, повернути у комунальну власність територіальної громади села Витилівка Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.

Посилався на те, що відповідно до Законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про освіту» будівлі соціальної сфери відчуженню не підлягають.

Крім того, при відчуженні будівлі дитячого садка у власність відповідачки перейшли і прибудови, у той час, коли при визначенні вартості будівлі, вартість цих приміщень не була врахована.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 16 травня 2003 року «Про затвердження ціна на будівлю колишнього дитячого садка з прибудовами по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 19 червня 2003 року, укладений між територіальною громадою села Витилівка в особі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_1, який засвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським М. М. за № 1030, та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 475940.

Повернуто нерухоме майно, а саме: будівлю колишнього дитячого садка літ. «А» загальною площею 600,7 кв. м, котельню літ. «Б» площею 10,00 кв. м, вбиральню літ. «В» та криницю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1, загальною вартістю 83 900 гривень у комунальну власність територіальної громади села Витилівка Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішення Кіцманською районною державною адміністрацією щодо ліквідації колишнього дитячого садку не приймалося, а отже вказана будівля не втратила свій статус як об'єкта освіти.

Представником сільської ради не надано підтвердження того, що відчуження дитячого садка відбувалося на конкурсній основі, відповідно до вимог закону.

Відділ освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації жодного рішення щодо приватизації дитячого садка за ОСОБА_1 не приймав. У встановленому законом порядку до відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації не надсилалися будь-які заяви, документи щодо розгляду даного питання.

Прокурором та позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджено дійсність фактичних обставин, із якими заявника пов'язують виникнення права комунальної власності територіальної громади на спірне майно. Заперечення відповідачів вказаних висновків не спростовують.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до частини 1 статті 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Відповідно до частини 1 стаття 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року, N 280/97-В виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 4 березня 1992 року, N 2163-XII дія цього Закону не поширюється на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фондів, а також об'єктів соціально-культурного призначення, що фінансуються з державного бюджету, в тому числі об'єктів сфери охорони здоров'я, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Згідно частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року, N 1060-XII ( в редакції станом на 2003 рік) заклади освіти створюються органами державної виконавчої влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадянами відповідно до соціально-економічних, національних, культурно-освітніх потреб у них за наявності необхідної матеріально-технічної, науково-методичної бази, педагогічних кадрів.

Навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 34 Закону України «Про освіту» передбачено перелік дошкільних навчальних закладів, однин із видів яких є дитячі садки.

Згідно частин 1, 5 статті 63 вищевказаного Закону матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дошкільну освіту» дошкільні навчальні заклади можуть бути державної, комунальної та приватної форм власності.

Статус державного має дошкільний навчальний заклад, заснований на державній формі власності.

Статус комунального має дошкільний навчальний заклад, заснований на комунальній формі власності.

Статус приватного має дошкільний навчальний заклад, заснований на приватній формі власності.

Згідно ст. 16 вищевказаного Закону створення, реорганізація і ліквідація дошкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форми власності здійснюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державні дошкільні навчальні заклади створюються центральними органами виконавчої влади, комунальні дошкільні навчальні заклади - місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і мовних потреб за наявності дітей відповідного віку, необхідної навчально-методичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотриманням санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів.

Згідно пункту 4 Положення порядок створення, реорганізації і

ліквідації навчально-виховних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року, N 228 рішення про створення навчально-виховних закладів, заснованих на комунальній власності, приймаються щодо інших типів навчально-виховних закладів - виконавчими комітетами міських (міст без районного поділу), районних у містах Рад народних депутатів або районними, районними міст Києва і Севастополя державними адміністраціями.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області «Про затвердження ціни на будівлю колишнього дитячого садка з прибудовами в АДРЕСА_1» від 16 травня 2003 року затверджено ціну на будівлю колишнього дитячого садка з прибудовами (котельня, вбиральня, криниця) в АДРЕСА_1 в сумі 10 000 гривень. Доручено сільському голові Сорохану І.М. оголосити про продаж даного об'єкту через засоби масової інформації та оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку (а.с.9).

19 червня 2003 року територіальна громада села Витилівка в особі Лашківської сільської ради та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу приміщення колишнього дитячого садка, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

16 вересня 2003 року ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1495455 від 16 вересня 2003 року (а.с.63).

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи , допустив порушення норм матеріального права.

Так, аналіз частини 1 статті 18 Закону України «Про освіту», пункту 4 Положення порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів дає підстави зробити висновок про те, що державні дошкільні навчальні заклади засновані на загальнодержавній або комунальній власності,, якими є дитячі садки, створюються за рішенням виконавчого комітету органу місцевого самоврядування або відповідної державної адміністрації.

В матеріалах справи відсутні рішення виконавчого органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про створення в АДРЕСА_1 навчально-виховного закладу.

В матеріалах справи є лист Кіцманської районної державної адміністрації від 21 жовтня 2014 року з якого вбачається, що Кіцманська РДА не приймала рішення про створення в АДРЕСА_1 навчально-виховного закладу (а.с. 24 т. 1).

Прокурор та позивач не надали суду належних та допустимих доказів, які би підтверджували ті обставини, що будівля з прибудовами, яка розташована в АДРЕСА_1 відповідно до положень ч. 1 ст. 63 Закону України «Про освіту» належали на відповідній правовій підставі юридичній особі, яка мала статус дошкільного навчального закладу, який фінансувався з державного бюджету.

З матеріалів справи також вбачається , що станом на 2003 рік і в даний час в селі Витилівка Кіцманського району працювала та працює дитяча дошкільна установа.

Колегія суддів вважає, що в результаті прийняття Лашківською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області рішення від 16 травня 2003 року та укладення договору купівлі-продажу від 19 червня 2003 року не були порушені права держави у сфері освіти.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення майна у комунальну власність територіальної громади відмовити.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України слід провести розподіл судових витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно підпункту 8 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено розмір судового збору - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до статті 8 «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VIII установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

З квитанції №13014313 від 11 серпня 2015 року вбачається, що апелянт за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 663 гривні 10 копійок.

Таким чином з позивача на користь апелянта підлягають стягненню судові витрати понесені на сплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги в сумі 663 гривні 10 копійок.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року скасувати.

В позові прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення майна у комунальну власність територіальної громади відмовити.

Стягнути з відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 663 гривні 10 копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: