Справа № 570/2434/15-ц
Номер провадження 2/570/1013/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з матір'ю.

У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на життя, уже тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, у них різні бюджети, на примирення не згідні, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати.

В суді позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, зазначила, що примирення між ними не відбулося, вони проживають окремо і відповідач лише два рази телефонував і запитував як дитина. Вона підтримує стосунки з іншим чоловіком, хоче створити з ним сім'ю і на даний час вагітна, а тому просить їх шлюб розірвати, а дитину залишити з нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, ствердив, що вони проживають окремо, не вбачає доцільним їздити до сина часто, щоб не травмувати дитину. Коли він був останній раз у дитини, то син просився їхати з ним. Дружина проти цього не заперечувала і сама говорила, що дитиною не займається. Висновку Органу опіки і піклування про визначення місця проживання дитини немає, але він просить залишити сина з ним. Примирення з позивачкою не відбулося, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Аналогічна його позиція викладена і в запереченнях на позовну заяву.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю. Сторони тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, спільних інтересів у них немає, кожен з них живе своїм життям, на примирення позивачка не згідна, оскільки бажає створити сім'ю з іншим чоловіком, від якого вагітна, і відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу.

Судом надавався сторонам термін для примирення, але воно між ними не відбулося, стосунки лише загострилися, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально. В ситуації, що склалася, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітнього сина. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними.

Тепер щодо позовної вимоги про залишення дитини на вихованні матері і вимоги відповідача в запереченні на позов про залишення дитини на його вихованні.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до вимог ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

На думку суду, виходячи із доводів сторін, малолітню дитину необхідно залишити з матір'ю і це буде лише в інтересах дитини. Суд не може прийняти до уваги доводів відповідача про те, щоб дитину залишити на його вихованні, оскільки ці доводи не підтверджені доказами того, що позивачка не займається вихованням дитини, не доглядає її, поводить себе неналежно, що негативно впливає на дитину. Відповідач не позбавлений можливості часто відвідувати дитину, виховувати її, це є його обов'язком не залежно від того, з ким проживатиме дитина, але він сам в судовому засіданні ствердив, що не бачить необхідності часто відвідувати дитину, щоб не травмувати її, тоді як позивачка займається вихованням малолітнього сина щоденно.

Крім того, відсутній висновок Органу опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком і вимога про визначення місця проживання дитини не була заявлена.

Що стосується залишення за позивачкою прізвища "Клімашевич", то це питання повинно вирішуватися органами ДРАЦСу.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та КЛІМАШЕВИЧ (дошлюбне прізвище МАЛАШКЕВИЧ) ОСОБА_4, зареєстрований 17 серпня 2012 року Виконкомом Зорянською сільської ради Рівненського району Рівненської області (актовий запис № 33).

Неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити з матір'ю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.