Справа № 365/268/15 Головуючий у І інстанції Денисенко Н.О.
Провадження № 22-ц/780/4873/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Волохова Л.А., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «РИСК» Згурівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним:

14 березня 2010 року між сторонами був укладений договір оренди землі №283, за умовами якого позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування для сільськогосподарського використання належну їй земельну ділянку площею 3,5376 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Договір оренди землі укладений строком на 10 років і зареєстрований у встановленому законом порядку. Вважала, що спірний договір є недійсним у зв'язку із відсутністю в ньому обов'язкових умов: кадастрового номера та строків передачі земельної ділянки в оренду, розміру пені за несвоєчасну сплату орендної плати, умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, додатки до договору не містять плану або схеми земельної ділянки, що передається в оренду, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлення земельних сервітутів та акту визначення меж в натурі. За таких умов порушені її права як власника земельної ділянки. Зважаючи на наведене, просила суд визнати недійсним спірний договір та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Зазначає, що спірним договором порушено її права. Зазначає, що судом не взято до уваги доводи її позовної заяви, а також ті обставини, що умови договору не відповідають вимогам Закону № 161-XIV. За таких умов є усі підстави для задоволення її позовних вимог. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 3 ЦПК України встановлено, що особа в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином доведено, в чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів. З даними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог позивачем до суду першої інстанції надано не було. Не було надано таких доказів й до апеляційного суду. При цьому колегія зважає на те, що для ухвалення рішення про недійсність укладеного сторонами договору оренди землі наявність порушення прав позивача через невключення до договору певних умов має бути не гіпотетичною, а реальною, чітко аргументованою та підтвердженою відповідними доказами, чого в даному випадку здійснено не було. З урахуванням викладеного колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції виваженими та обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги з цього приводу -такими, що не знайшли свого підтвердження. При цьому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевірка законності та обґрунтованості оскарженого рішення колегією суддів апеляційного суду здійснювалася в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді