Справа № 226/3576/15-ц
Провадження № 2/226/1591/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, в обґрунтування якого вказав, що 10 листопада 2014 року померла його тітка ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 заповіт на належне їй майно не складала. Він є єдиним спадкоємцем першої черги на спадщину за правом представлення, оскільки його батько, який був братом спадкодавця помер 26.09.2011 р. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він подав до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На теперішній час у нього виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру. З даною метою він звернувся до державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори. Однак, при підготовці необхідних документів, зясувалось, що за спадкоємцем не була підтверджена реєстрація права власності на вищевказану квартиру. Причиною того є, що померла не зареєструвала право власності на вказану квартиру у реєстрі прав власності на нерухоме майно. Постановою від 31.07.2015 року нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану житлову квартиру. За таких обставин він не може в нотаріальному порядку оформити спадщину і змушений звернутися до суду. Окрім того, на теперішній час не збереглось свідоцтво про народження ОСОБА_4 Він звертався за місцем народження тітки до комітету ЗАГС Курської області Російської Федерації для отримання витягу з актового запису про її народження. Звернення до відділу ЗАГС Курської області Російської Федерації результатів не дало, у звязку з відсутністю актового запису. На підставі цього він змушений звернутися до суду для встановлення факту родинних стосунків з померлою ОСОБА_4. Крім того, у свідоцтві про смерть у прізвищі його батька вказано «Патрикєєв», а його прізвище у паспорті записано «Патрікєєв». Тому просить суд встановити факти родинних відносин та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

26 вересня 2011 року помер ОСОБА_6, який був рідним братом спадкодавця (а.с.5).

ОСОБА_1 був рідним сином ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 3/57-1370 від 07.08.2014 р., виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 31.07.2015р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, після померлої ОСОБА_4 у звязку з тим, що спадкоємцем нотаріусу не надано правоустановчий документ на квартиру з реєстрацією його в відповідних органах. (а.с. 11).

Згідно листа начальника реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції реєстраційної служби від 02.11.2015 р., зареєструвати право власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 неможливо у звязку із смертю власника, оскільки її правоздатність та дієздатність припиняються (ч.ч.7, 11 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.25, 346 ЦК України). (а.с. 14).

Згідно з повідомленням комітету запису актів громадянського стану Курської області від 27.08.2015 р., відновлений актовий запис про народження ОСОБА_8 відсутній (а.с. 15).

Відповідно до довідки ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 15.12.2015 року № 879/01-16, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6, померлого 26 вересня 2011 року, згідно інформації зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42448393 від 15.12.2015р. відкрито спадкову справу № 28/2012 Другою Селидівською державною нотаріальною конторою Донецької області. Заповіти від імені ОСОБА_6, згідно інформації зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42448415 від 15.12.2015р. ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою не посвідчувалися.

На майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлої 10 листопада 2014 року, згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42457737 від 15.12.2015 р., 16.04.2015 р. ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 101/2015 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені племінника померлої ОСОБА_1. Заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися (а.с. 32).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У звязку з тим, що квартира АДРЕСА_4 не була належним чином зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно та зареєструвати право власності на вказану квартиру на даний час не можливо, у звязку зі смерті спадкодавця, а відповідно спадкоємцю не можливо оформити право на спадщину у нотаріуса, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано в порядку спадкування право власності на квартиру.

Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що з позивачем він знайомий. ОСОБА_10, оскільки поруч мешкали. Позивач приїжджав до тітки, допомагав їй. Також він знав батька позивача ОСОБА_6, той приїжджав до ОСОБА_11. Позивач є племінником ОСОБА_4, а ОСОБА_6 був братом ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що позивача знає, це племінник ОСОБА_4, яка померла у 2014р. ОСОБА_13 був рідним її братом, він неодноразово приїжджав до неї. Вона була сусідкою ОСОБА_4.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 була рідною сестрою ОСОБА_6. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 був сином померлого ОСОБА_6.

Встановлення цього факту має для заявника правові наслідки, оскільки він бажає отримати свідоцтво про спадщину, що залишилася після смерті його тітки ОСОБА_4, померлої 10 листопада 2014 року.

На пiдставi ст.ст.328, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 17.12.1960р.н. є племінником ОСОБА_4, яка померла 10.11.2014р. за батьком ОСОБА_13, який помер 26.09.2011р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру адресою: вул. Лізи Чайкіної, 34/12, м.Димитров Донецької області.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін