Справа №339/291/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.07.2013 року між нею та ОСОБА_2, в якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя не склалося через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, неналежно ставився до неї в стані вагітності, наносив побої, а після народження сина , не забрав її з пологового будинку та проживає окремо і взагалі не дбає про розвиток сина. Посилаючись на викладені обставини, вважає, що примирення є неможливим, просить шлюб розірвати, малолітнього сина залишити на проживанні з нею, та залишити їй дошлюбне прізвище Кондракевич.

Позивачка підтримала свої вимоги та додатково пояснила, що відповідач з жовтня 2013 року проживає окремо.

Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши, що шлюб є дійсно невдалим, вони не можуть разом проживати через непорозуміння та постійні сварки, тому збереження шлюбу не є можливим, тривалий час не проживають разом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачкою, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами 19.07.2013 року укладений шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції, актовий запис №43.

В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснення сторін встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони тривалий період не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом .

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивачка, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сімї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обовязок збереження сімї при наявності їх категоричного заперечення цього.

З"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення як позивачки, так і відповідача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін та їх дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв"язку із чим даний позов підлягає задоволенню.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітнього сина залишити на проживанні з матір'ю.

Бажання позивачки залишитись на дошлюбному прізвищі, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В зв'язку із задоволенням позовних вимог за клопотанням позивача з ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК слід стягнути судові витрати в сумі 350грн., що складають вартість правових послуг при складанні позовної заяви.

На підставі наведеного, ст. ст. 55,56, 112, 160 СК, керуючись ст.ст.130, 209, 212, 214-215ЦПК, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 19.07.2013року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області актовий запис №43 між Марусяк (дошлюбне Кондракевич) ОСОБА_4»яною Михайлівною, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4»яні Михайлівні залишити дошлюбне прізвище Кондракевич.

Малолітнього сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 350 (триста пятдесят) грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.