Справа №591/9886/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1703/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 16 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Сумської міської ради, треті особи: Управління держкомзему у місті Сумах, Управління Держземагенства у Сумському районі, про скасування рішення Сумської міської ради та державного акту на право приватної власності на землю, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 16 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий на підставі рішення Сумської міської ради від 28 квітня 2004 року за №792-МР «Про передачу у власність, оренду та зміну цільового призначення земельних ділянок громадянам» та рішення Сумської міської ради від 31 січня 2007 року за №362-МР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

При цьому доводять, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19 березня 2007 року, виданому на ім'я їх покійного батька - ОСОБА_4 у списку власників земельної ділянки зазначено частки у спільній власності ОСОБА_5 - 52/100 та частка батька - 48/1000, тобто у цьому державному акті вказана тільки площа земельної ділянки, що належала на праві власності їх покійному батьку і становить 0,0526 га, що відповідає частці у будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд і становить 48/100.

Вказують, що при ухваленні рішення не враховано той факт, що земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. Тобто, у позивача право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0316 га (яку вона отримала за договором дарування) не порушено. До 2004 року земельним ділянкам не присвоювався кадастровий номер, саме тому у державному акті, який виданий позивачу відсутній кадастровий номер.

Крім того зазначають, що позивач визнає, що вона є співвласником частини будинку і як наслідок земельної ділянки, межі якої між співвласниками не виділені в натурі, тобто земельна ділянка складає цілу частину. Таким чином, частина земельної ділянки може бути предметом відчуження тільки після її виділення в натурі та реєстрації як окремого об'єкта права власності в порядку, встановленому чинним законодавством і тільки в цьому випадку надається новий кадастровий номер для кожної окремо виділеної в натурі земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2., які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3 та її адвоката Литовченко Л.І., які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на підставі державного акту, виданого Сумською міською радою 15 лютого 1999 року, є одноособовим власником земельної ділянки площею 0,0316 га по АДРЕСА_1, а тому видання Сумським міським управлінням земельних ресурсів 19 березня 2007 року ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0526 га по АДРЕСА_1 із зазначенням іншого співвласника ОСОБА_5. на володіння 52/100 частинами цієї земельної ділянки, порушено право позивача на володіння і розпорядження спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 належало на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 1987 року 52/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, загальною житловою площею цілого будинку 71,6 кв.м., з відповідною частиною надвірних побутових будівель.

Інші 48/100 частин цього будинку належали ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 1955 року.

ОСОБА_5. на підставі державного акту серії НОМЕР_2, виданого Сумською міською радою 07 грудня 1998 року, належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0316 га, розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування вищезазначеного будинку.

Згідно договорів від 12 січня 1999 року, посвідчених приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Краснощок Л.М. за реєстровими №№, відповідно 40 та 42, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 вищезазначені 52/100 частин житлового будинку з надвірними побутовими будівлями та 0,0316 га земельної ділянки (а.с.7, 8).

12 лютого 1999 року Сумською міською радою видано ОСОБА_3 державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,0316 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Отже, враховуючи зміст договорів дарування, положення ст.ст.128, 243 ЦК УРСР, ст.23, 30 ЗК України, в редакціях чинних на січень - лютий 1999 року, ОСОБА_3 з 12 лютого 1999 року набула право власності на земельну ділянку площею 0,0316 га, а таке право ОСОБА_5 - припинилося.

В той же час, Сумська міська рада, приймаючи рішення №792 МР від 28 квітня 2004 року в частині передачі ОСОБА_4 у власність 0,0252 га земельної ділянки, що складає 48/100 частин від 0,0526 га, розташованої по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 31 січня 2007 року рішення №362-МР про видачу державного акту серії НОМЕР_1, у якому зазначено іншого співвласника на 52/100 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_5, не врахувала відсутність у останньої будь-яких прав на цю частину земельної ділянки.

При цьому, матеріали справи не містять належних і допустимих письмових доказів, які б свідчили про добровільну відмову ОСОБА_3 від права власності на спірну земельну ділянку чи припинення такого права з інших підстав, передбачених ст.140 ЗК України.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами визнається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 спадкоємцями померлих є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла (а.с.12).

Отже, враховуючи зміст ч.1 ст.16 ЦК України, ст.152 ЗК України ОСОБА_3 обрала належний спосіб захисту свого порушеного права на володіння спірною земельною ділянкою шляхом визнання недійсними як державного акту на право власності на землю, так і рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано такий акт.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на Закон України «Про Державний земельний кадастр» не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав зазначити в оспорюваному державному акті на право власності на землю іншу особу - ОСОБА_5., яка таким співвласником не є, відтак і такі відомості не можуть міститися в державному земельному кадастрі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 16 липня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -