АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/953/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3804/15Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів: Прядкіної О.В., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 13 грудня 2014 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в с. Велика Багачка Полтавської області по вул. Шевченка, 95, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на неї, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя.

Згідно вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та засуджено до 1 ріку обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами і на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав чинності 16 травня 2015 року.

Зазначала, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 застрахована у Приватному акціонерному товаристві (далі ПрАТ) «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу обовязкового страхування. Страхова компанія виплатила позивачці за заявою про відшкодування шкоди заподіяної здоровю грошові кошти в сумі 509,24 грн., а моральну шкоду страхова компанія ОСОБА_3 не виплатила.

Посилаючись на викладене, та враховуючи те, що вона є людиною похилого віку та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перенесла фізичний біль, дуже переживала з того приводу, що не зможе ходити, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 15000 грн., а з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої і фактично проживаючої в сел.. Велика Багачка Полтавської області, вул. Жовтнева, 147-а, моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) 00 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», юридична адреса: 04080, Україна, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої і фактично проживаючої в в сел.. Велика Багачка Полтавської області, вул. Жовтнева, 147-а, моральну шкоду в розмірі 25,47 (двадцять пять гривень) 47 коп.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, які суд вважав встановленими в межах позовних вимог та доказів, якими вони обґрунтовуються, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення в частині задоволення позовних вимог відносно нього скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові вимоги щодо нього відмовити.

Представник ПрАТ«Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву, у якій вказує що рішення відносно страховика не оспорює, а долю апеляційної скарги залишає на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника відповідача, позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За правилами ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів та вірно встановлено судом, 13 грудня 2014 року по вул. Шевченка, 95 в с. Велика Багачка Полтавської області сталася ДТП, під час якої ОСОБА_2І, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на ОСОБА_3

Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя. В період з 13 грудня 2014 року по 23 квітня 2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні.

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та засуджено до 1 ріку обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав чинності 16 травня 2015 року.

При цьому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що внаслідок скоєного злочину позивачці заподіяна моральна шкода та в цілому обґрунтовано визначив її розмір.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу серія АС № 7088506, терміном дії з 26 грудня 2013 року до 25 грудня 2014 року, при цьому страхова сума за полісом становить: 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоровю та 50000,00 грн. за шкоду, що заподіяна майну, франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком 0,00 грн.

Із урахуванням положень ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції правильно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у сумі 25, 47 грн., виходячи із розрахунку: 5 % від 509, 24 грн. (страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю) = 25,47.

Оскільки, страхової виплати (страхового відшкодування) у розмірі 25,47 грн. для повного відшкодування завданої моральної шкоди недостатньо, суд першої інстанції, із урахуванням положень ст. 1194 ЦК України, вірно стягнув 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди із ОСОБА_2

З вказаним висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

З наданих позивачем доказів вбачається, що їй внаслідок ДТП були спричинені ушкодження середнього ступеню тяжкості, що потягли тривале амбулаторне лікування протягом більш ніж 4 місяців та призвели до фізичних страждань та вимушених змін у життєвих стосунках.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що отримані позивачем ушкодження не призвели до тривалого розладу здоровя, та як наслідок відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, колегія суддів сприймає критично, оскільки висновком судово-медичної експертизи №18 від 20 січня 2015 року встановлено, що отримані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя.

Вказаний висновок експерта був взятий як належний доказ при винесення вироку ОСОБА_2

При цьому, факт отримання тілесних ушкоджень та їх ступінь, обставини їх отримання та вина ОСОБА_2 встановлені вироком Велокобагачанського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2015 року, який в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, має преюдиційне значення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ніяких страждань не переживала, відшкодування моральної шкоди є безпідставним, не ставить під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Так, аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень, позивач пережила фізичний біль, страждання, тобто, внаслідок злочину їй була заподіяла моральна шкода.

При цьому, із урахуванням характеру вчиненого злочину, глибини фізичних страждань позивачки, характеру вини ОСОБА_2, а також із урахуванням принципу розумності та справедливості суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір відшкодування моральної шкоди.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

ОСОБА_4

Згідно оригіналу

суддя В.П. Пікуль