Справа № 487/8540/15-ц
Провадження № 2/487/3348/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області про звільнення майна з-під арешту зняття арешту, розшуку, заборони на відчуження та реєстрації з заставленого майна - автомобіля MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, які накладені постановами відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області від 18.11.2011р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 04.09.2012р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладений арешт згідно відомостей ДАІ УМВС за вих. №19971 від 03.09.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що між ПАТ КБ «ПриватБанк та ОСОБА_2 18.06.2008 року було укладено кредитний договір №CGR0AE00000778, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 66923,83 грн на термін до 17.06.2013р, а Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_3 18.06.2008 року був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого останній надав в заставу автомобіль: MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, що належить на праві власності ОСОБА_2 (80100, Львiвська обл., АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2012 року було звернуто стягнення на предмет застави: MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК.

На теперішній час Банк має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, однак стало відомо, що Постановами відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області від 18.11.2011р., від 04.09.2012р. та накладений арешт згідно відомостей ДАІ УМВС за вих. №19971 від 03.09.2012 р. було накладено арешт на спірний автомобіль.

Посилаючись на те, що Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, оскільки право застави у банку виникло раніше ніж були винесені вище зазначені постанови, сума заборгованості ОСОБА_2 перед Банком складає 475530 грн., що значно перевищує вартість предмету застави, просили звільнити автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, з-під арешту.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надали до суду заяву, просили слухати справу за відсутності їхнього представника, ухвалити рішення на розсуду суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного кредитного договору №CGR0AE00000778 від 18.06.2008 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 66923,83 грн на термін до 17.06.2013р, а Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 18.06.2008 року був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого останній надав в заставу автомобіль: MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, що належить на праві власності ОСОБА_2 (80100, Львiвська обл., АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2012 року було звернуто стягнення на предмет застави: MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК.

Проте позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК, знаходиться в арешті, розшуку, заборонено відчуження та реєстрацію за постановами відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області від 18.11.2011р., від 04.09.2012р. та оголошена заборона на його відчуження та накладено арешт згідно відомостей ДАІ УМВС за вих. №19971 від 03.09.2012 р.

Таким чином, зазначений арешт не дає змоги позивачу здійснити продаж предмету застави.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобовязань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до статті 16 вказаного Закону, право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувала на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон повязує прав і обовязків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувала і боржника виникають права і обовязки, встановлені законом та /або договором.

Згідно зі статтею 14 вище вказаного Закону пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло 18.06.2008 року, постанови про накладення арешту даного автомобіля була винесена пізніше ніж було укладено договір застави. Станом на 29.10.2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПриватБанком складає 475530 грн., що значно перевищує вартість предмету застави.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту.

Таким чином, враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що право ПАТ КБ «ПриватБанк» як заставодержателя заставленого автомобіля виникло 13.09.2006 року, тобто ще до накладення арешту на спірний автомобіль державним виконавцем, суд вважає, що саме ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт, заборону відчуження та реєстрацію, оголошення розшуку, накладений Постановами відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області від 18.11.2011р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 04.09.2012р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладений арешт згідно відомостей ДАІ УМВС за вих. №19971 від 03.09.2012 р. з автомобіля MERCEDES-BENZ, модель: Vito, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: VSA2786, реєстраційний номер: ВС8440ВК.

Рішеннянабирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядок, встановлений ст.ст.294,296 ЦПКУкраїни.

Суддя: С.В. Щербина