Номер провадження: 22-ц/785/6454/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

17.10.2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило визнати поліс № АІ/0574790 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним.

Позивач обгрунтовував свій позов тим, що 14.07.2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП, що сталося 12.07.2014 року о 06 год. 45 хв. на автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський, 36 км 430 м за участі транспортного засобу Мітсубіши, д/н НОМЕР_1, під керуванням останнього і транспортного засобу Вольцваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4. Зазначена ДТП сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2014 року. При цьому позивач зазначає, що відповідачем було надано копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АІ/0574790, який не був реалізований позивачем. ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказує, що чистий бланк поліса серії № АІ/0574790 було передано ОСОБА_5, начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області та станом на 13.10.2014 року за вказаним бланком не надходило жодної інформації про його реалізацію, як також не надходило за ним жодних грошових коштів в якості сплати страхового платежу, а тому позивач вимушений звернутися з позовом про визнання договору недійсним.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просив просив відмовити в задоволенні позову, справу просить слухати у його відсутності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним - відмовлено.

Рішення суду оскаржує ТДВ СК «Альфа-Гарант».

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що страховий поліс АІ/0574790, який виданий ОСОБА_2 , підтверджує досягнення сторонами згоди стосовно істотних умов договору страхування, що свідчить про те, що він є укладеним і набирає чинності з моменту його підписання, а тому підстав для визнання його недійсним не вбачається.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 липня 2014 року о 06 год. 45 хв. на автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський, 36 км. 430 м. за участі транспортного засобу Мітсубіши, д/нНОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу Вольцваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, сталася ДТП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Позивач зазначає, що бланк страхового полісу серії АІ/0574790 було передано ОСОБА_5, начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області 23 квітня 2014 року за актом передачі полісів № АГ00290 та станом на 13 жовтня 2014 року за вказаним бланком не надходило жодної інформації про його реалізацію, також не надходило за ним жодних грошових коштів в якості сплати страхового платежу.

Суд першої інстанції обгрунтовано керувався тим, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами глави 67 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», а також спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором, це саме зазначено і в ст. 18 Закону України «Про страхування».

Факт несплати за договором має бути доведений позивачем, оскільки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який є у ОСОБА_2 серії АІ/0574790, є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена ( а.с.32).

ТДВ СК «Альфа Гарант» не доведено факту несплати ОСОБА_2 платежу за страховим договором.

Видача полісу свідчить про передачу грошей страховику чи його представнику (представникам) страхувальником, а також у даному випадку про те, що з моменту видачі агент бере на себе відповідальність сплатити страховий платіж. Страховий поліс ніколи не видають страхувальнику, який не сплатив грошей.

Діяльність страхових агентів в Україні регламентована постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 1996 р. № 1523 «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками». Так, п. 2 вказаного порядку передбачено, що у разі коли договір страхування укладається при посередництві страхового агента, суб'єкти цивільно-правових відносин повинні дотримуватися, зокрема, таких вимог:

страховий агент, що отримує страхові платежі від страхувальників, зобов'язаний перерахувати ці кошти на рахунок страховика протягом двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу;

у разі несвоєчасного перерахування страховим агентом страхових платежів або порушення ним терміну оформлення договорів страхування без поважних причин страховик зобов'язаний призупинити дію агентської угоди не менше ніж на три місяці.

Таким чином, нормативно встановленим є те, що саме агент оформлює страховий платіж та є відповідальним за нього.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» не проводився належний контроль діяльності страхового агента, що не впливає на права страхувальника за договором та не може слугувати причиною визнання договору страхування недійсним.

Також судом встановлено, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатив страхове відшкодування на ім'я ОСОБА_4, який був учасником ДТП за участі ОСОБА_2, згідно із страховим актом ЦВ/14/0917 за договором страхування № АІ-0574790 від 23 травня 2014 року за платіжним дорученням № 10237, чим фактично підтвердив наявність чинного страхового полісу.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі вказується на те, що відповідачем не доведено факт оплати оспорюваного поліса, як не доведено й того, що особа, у якої він отримав бланк поліса наділена позивачем відповідними повноваженнями на реалізацію полісу.

Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи, оскільки сам позивач зазначив, що чистий бланк поліса серії № АІ-0574790 було надано ОСОБА_5, начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області 23 квітня 2014року за актом передачі полісів і ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 ( посадова особа головного офісу страхової компанії) використані бланки полісу обов;язкового страхування цивільної відповідальності, що підтверджується актом передачі полісів № 29 від 24.06.2014року ( а.с. 82-94), де вбачається на а.с. 84 що даний поліс оплачено.

Згідно роздруківки ТДВ СК « Альфа-Гарант» з Центральної бази даних МТСБУ від 12 липня 2014року поліс № АІ-0574790 вважається діючим ( а.с. 99).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.М. Кварталова

Л.А. Гірняк