У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 1 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним, розірвання договору купівлі-продажу меблів та стягнення коштів, отриманих за цим договором,

в с т а н о в и л а :

29 грудня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним, розірвання договору купівлі-продажу меблів та стягнення 17 000 грн., отриманих відповідачем за цим договором.

Рішенням Костопільського районного суду від 1 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дійсним та таким, що відбувся, правочин щодо купівлі позивачами у відповідача корпусних меблів для перукарні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 доводила, що відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Частиною 1 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів" передбачено, що в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Як пояснив допитаний в якості свідка експерт Рівненської торгово-промислової палати ОСОБА_5, який складав експертний висновок № В-1590 від 20 жовтня 2014 року, серед встановлених ним істотних недоліків товару, які не можна усунути, зокрема, є: каркас шухлядок виготовлено з ДСП білого кольору, яка має дефекти зовнішнього вигляду; в окремих місцях укручування конформатів наявне виривання плити ДСП; задня стінка (з ДВП білого кольору) встановлена із зазорами різної ширини по боках, в окремих місцях має задирки кромок.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачами того, що виготовлені та встановлені відповідачем меблі мають істотні недоліки і виникли з вини виробника, не ґрунтується на матеріалах справи.

Покликаючись на ці обставини, позивачка ОСОБА_1 рішення місцевого суду в частині, що стосується відмови у задоволенні пред'явлених позовних вимог, вважала незаконним та необґрунтованим і просила апеляційний суд його у цій частині скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач рішення місцевого суду вважав законним та обґрунтованим і просив апеляційний суд залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та визнаючи укладений сторонами правочин щодо корпусних меблів дійсним та таким, що відбувся, місцевий суд вірно виходив з того, що фактично між сторонами будо укладено не договір купівлі-продажу, а договір на виготовлення корпусних меблів.

Такі правовідносини сторін врегульовані правилами глави 61 ЦК України про підряд.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи свої вимоги до відповідача про розірвання спірного договору та стягнення 17 000 грн., позивачі вважали, що: між сторонами було укладено договір купівлі-продажу корпусних меблів для перукарні; відповідач допустив істотні порушення цього договору, а тому вони відповідно до правил ч. 2 ст. 651 та ст. 678 ЦК України мають право на його розірвання.

Проте згідно зі ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

І лише в разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Статтею 852 ЦК України, якою регулюються правовідносини сторін, теж передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до правил ст. 853 ЦК замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Судом з'ясовано, і це визнано обома сторонами у справі, що корпусні меблі для перукарні були виготовлені та встановлені відповідачем 13 серпня 2014 року, за що позивачі сплатили відповідачу раніше обумовлені договором 20 000 грн., що згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України свідчить про належне виконання відповідачем роботи та про прийняття її замовниками (а. с. 2).

Як пояснили позивачі, після повної оплати вартості замовлення відповідачу ними було виявлено, що відповідач не зробив одного дзеркала вартістю 1 100 грн., а стіл-тумба вартістю 850 грн. та скляний стіл вартістю 300 грн. не відповідають замовленню. У зв'язку з цим відповідач повернув їм 3 300 грн., з яких 1 000 грн. - за встановлену шафу-купе (а. с. 2, 9).

У своєму запереченні на позовну заяву відповідач пояснив, що за виготовлені на замовлення позивача ОСОБА_3 меблі останній дійсно сплатив йому 20 000 грн. Через деякий час після цього, тобто вже після встановлення ним замовлених меблів у перукарні та проведення сторонами остаточного розрахунку, приблизно в кінці серпня 2014 року позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 заявили йому, що стіл-тумба та скляний стіл їм не підходять. У зв'язку з цим він добровільно повернув їм 1 200 грн., а ці столи забрав собі. Крім того, на прохання позивачів він безкоштовно переробив їм манікюрний стіл. Проте у вересні 2014 року позивачі стали вимагати від нього повернення ще 5 000 грн. (а. с. 29-30).

Викладені сторонами обставини свідчать про те, що незважаючи на повну сплату замовником підрядникові обумовленої в договорі ціни (що згідно із законом є доказом належного виконання відповідачем роботи та прийняття її замовниками), відповідач після цього все одно безоплатно виправив окремі недоліки своєї роботи та частково відповідно зменшив плату за цю роботу, про що свідчить повернення ним частини коштів позивачам.

З експертного висновку Рівненської торгово-промислової палати № В-1590 від 20 жовтня 2014 року вбачається, що в процесі зовнішнього огляду меблів, які були виготовлені відповідачем для перукарні позивачів, експертом були виявлені наступні недоліки: 1) робочі тумбочки (одна шухлядка та дверка), розміром 30*35*75см. - 3 шт.: відкриття шухлядок відбувається затруднено, ривками. Від прикладеного зусилля для відкриття шухлядки відбувається перекидання тумбочки; каркас шухлядок виготовлено з ДСП білого кольору, яка має дефекти зовнішнього вигляду (фото 12); в окремих місцях кромка приклеєна з задирками; 2) стіл манікюрний, розміром 105*50*72 см - 1 шт.: відкриття шухлядок відбувається затруднено, ривками; в окремих місцях вкручування комформатів наявне виривання плити ДСП (фото 20); 3) тумба (на чотири шухляди), розміром 46*34*95 см - 1 шт.: відкривання шухлядок відбувається затруднено, ривками; 4) тумба під умивальник (на дві дверки), розміром 74*54*84 см - 1 шт.: порушене регулювання дверок (фото 21); 5) шафа навісна (на дві дверки), розміром 74*30*90 см - 1 шт.: порушене регулювання дверок; в окремих місцях наявні сколи на кромках та кутках дверок (фото 22); 6) кутова поличка висотою 120 см -1 шт.: відсутні декоративні заглушки на кріпильних елементах (фото 8); 7) шафа типу „купе" вмонтована (на двоє дверей), розміром 193*80 см - 1 шт.: значний зазор між роликами дверей та верхньою направляючою; при закритих дверях наявні зазори між дверима та стіною як з правої так і з лівої сторони (фото 18); не проведено регулювання дверей - наявний зазор в нижній частині при закритих дверях (фото 17); задня стінка (з ДВП білого кольору) встановлена з зазорами різної ширини по боках, в окремих місцях має задирки кромок (фото 16); декоративна планка облицювання верхньої направляючої дверей (з ДСП білого кольору) - в окремих місцях кромка приклеєна з задирами (фото 14); 8) шафа типу „купе" вмонтована (на двоє дверей), розміром 243*95 см - 1 шт.: не проведено регулювання дверей - наявний зазор в нижній частині при закритих дверях. Причини виникнення вищевказаних недоліків експертом не встановлено (а. с. 10-13).

Згідно з п. 12 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Проте таких обставин (істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків, які відповідно до закону давали б позивачам як замовникам право вимагати розірвання укладеного ними із відповідачем договору та відшкодування збитків) у даній справі не встановлено.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки доводи поданої апеляційної скарги обґрунтованості зроблених місцевим судом висновків не спростовують.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання укладеного сторонами правочину щодо корпусних меблів дійсним та таким, що відбувся, сторонами в апеляційному порядку не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду від 1 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: