УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь банку 266 254 грн 87 коп. заборгованості за кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із заявою, у якій просило поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 09 грудня 2009 року на виконання рішення суду, та видати дублікат виконавчого листа.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що після отримання виконавчих листів 30 листопада 2010 року пред'явив їх до виконання державній виконавчій службі Луцького міського управління юстиції і 08 грудня 2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

У зв'язку з тривалим перебуванням виконавчого листа на виконанні та відсутністю відомостей про звернення стягнення на майно боржника, 17 листопада 2014 року та 23 березня 2015 року банк звернувся до виконавчої служби та просив повідомити про стан виконання виконавчого листа і 23 березня 2015 року дізнався, що постановою державного виконавця від 30 червня 2012 року оригінал виконавчого листа було повернуто на адресу банку, який він не отримував, просив задовольнити заяву.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 липня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і постановити нову, якою задовольнити заяву, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та доказів того, при яких обставинах виконавчі листи були втрачені, крім того, заявник недобросовісно користується своїми процесуальними правами.

Проте погодитися з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій не можна, оскільки вони постановлені без повного та всебічного з'ясування обставин справи та не відповідають вимогам процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 25 вересня 2009 року Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСибббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено тастягнуто солідарно з відповідачів на користь банку 266 254 грн 87 коп. заборгованості за кредитним договором.

На виконання цього рішення 09 грудня 2009 року судом видано виконавчий лист, який 30 листопада 2010 року пред'явлений позивачем до виконання, і 08 грудня 2010 року державним виконавцем державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

Обгрунтовуючи свою заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, ПАТ «УкрСиббанк» зазначав, що виконавчий лист тривалий час перебував на виконанні та інформація про виконавчі дії по ньому була відсутня, а звернувшись із запитами до виконавчої служби 17 листопада 2014 року та 23 березня 2015 року, дізнався, що у травні 2012 року виконавча служба повернула виконавчий лист на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак банк не отримав ні постанови про повернення виконавчого документу, ні оригіналу виконавчого листа, а відтак оригінал втрачений і банк не був обізнаний про такі виконавчі дії.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Зі змістом ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є різними процесуальними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

За правилами ст. 370 ЦПК України видача дубліката виконавчого листа не пов'язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Разом із тим, розглядаючи заяву та постановляючи ухвалу, суд першої інстанції наведених вимог закону не врахував та не перевірив, чи є в матеріалах справи будь-які докази на підтвердження добровільного виконання боржниками судового рішення, на виконання якого був виданий виконавчий лист, не перевірив та не встановив обставин втрати виконавчого листа, на які посилався заявник, не надав їм відповідної оцінки.

Не перевірив пояснень та доводів скаржника про те, що він не отримував постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналу виконавчого листа і докази про її направлення та отримання відсутні, а відтак оригінал виконавчого листа втрачено і строк для пред'явлення його до виконання пропущено з поважних причин, не надав належної оцінки цим обставинам, не з'ясував, чи не порушує це його права, а пославшись на те, що суду не надано доказів, при яких обставинах виконавчі листи втрачено, та чи проводилось службове розслідування з цього приводу, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні заяви.

Отже, не вирішив питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката відповідно до вимог закону, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи, що такі порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду потрібно скасувати, а питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа передати на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 липня 2015 року скасувати, а питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 липня 2015 року скасувати, а питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко