Справа № 178/1047/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 жовтня 2015 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого Цаберябого Б.М.,
при секретарі Янченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Автофінанс" про визнання договору недійсним та стягнення коштів,-
Позивач звернувся з цим позовом до суду і вказав, що 14 березня 2014 року від уклав з відповідачем договір фінансового лізингу з додатками № 009659. Відповідно до умов договору відповідач бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу (трактор Беларус-892), у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу /позивачеві/ на строк та на умовах, передбачених договором. Предмет лізингу є власністю лізингодавця та придбається ним на своє ім'я за договором купівлі-продажу у продавця. Відповідну ст. 9 договору позивач має право викупу предмету лізингу за окремим договором купівлі-продажу за умови сплати його повної вартості, а також інших заборгованостей, штрафних санкцій та збитків. Водночас згідно п. 1.7 договору, предмет лізингу передається лізингоодержувачу у строк не більше 90 робочіх днів з моменту сплати ним на рахунок лізингодавця авансового платежу (50 % від вартості предмета лізингу), комісії за організацію та оформлення договору у розмірі (10 % від вартості предмета лізингу) та комісії за передачу предмета лізингу (3% від вартості предмета лізингу). У специфікації, що є додатком до договору, предметом лізингу визначено трактор марки МТЗ, модель 892, у кількості 1, вартістю 194 000 гривень. Як зазначає позивач, таке визначення предмету лізингу не відповідає поняттю індивідуально визначеної речі (рік випуску, колір, об'єм двигуна, індивідуальних технічних характеристик, індивідуальної комплектації тощо), не містить вимог щодо якості предмету лізингу відповідно до ДСТУ, класифікаторів технічних умов, тощо. Як вбачається із наведеного, у спірному договорі відсутня обов'язкова умова щодо індивідуальної визначеності предмета лізингу, прямо передбачена законодавством про фінансовий лізинг, що є порушенням ст. 203 ЦК України. Також позивач зазначає, що у порушення вимог цієї норми до договору включено під виглядом лізингових платежів обов'язкових до сплати лізингоодержувачем виплат, які не є лізинговими платежами, передбаченими законом. Між тим, відповідач включив до договірних умов платежі, які не є лізинговими так як не передбачені переліком, встановленим у наведеній вище законодавчій нормі, та не пов'язані із користуванням предметом лізингу, чим вийшов за межі, передбачені законом для діяльності фінансового лізингу, що доводиться наступним: Перелік та розрахунок лізингових платежів описаний у ст. 8 договору та містить, зокрема: Перший лізинговий платіж (п. 8.2.1) який складається із: а)комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору (комісія за організацію) у розмірі 10 % вартості предмета лізингу згідно додатку № 1 до договору, у розділі договору "визначення" комісія за організацію розуміє під собою одноразову плату лізингоодержвача лізингодавцю при укладанні договору; б) авансу ціни предмета лізингу, який розраховується як авансовий платіж, який визначений в додатку № 1 до договору та згідно розділу договору "визначення" є відшкодуванням частини вартості предмета лізингу та сплачується на протязі 90 днів у розмірі не менше 50 % вартості предмета лізингу до моменту передання лізингу у користування; в) комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу у розмірі 3% вартості предмета лізингу. Із договірних лізингових платежів лише один із них відповідає ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" - комісійна винагорода за передачу предмета лізингу) п. 8. 2. 1 договору "Комісія за організацію" та аванс ціни предмета лізингу не передбачені ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг", а відтак включені до договору безпідставно. Перш за все ці платежі не є лізинговими, так як не відповідають їх поняттю, визначеному законом як плати за користування предметом лізингу.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 224,226 ЦПК України суд,-
Договір фінансового лізингу № 009659, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Автофінанс" - визнати недійсним
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р