Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3408/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.12.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що з відповідачем вони перебували з 21.06.2003р. у шлюбі, який був розірваний 28.04.2015р. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач, будучи здоровою та молодою по віку людиною, ніде не працює, а відтак має нерегулярний і мінливий дохід, ухиляється від утримання дітеей і ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей в розмірі по 1.000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, проте подала до суду письмове клопотання від 16.12.2015р., в якому просила суд справу розглянути у її відсутності, а позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просила суд їх повністю задоволити.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином своєчасно судовою повісткою, в судове засідання також не зявився, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки /а.с.29/, причину своєї неявки до суду не повідомив, у зв»язку з чим суд, ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України, а відтак суд бере до уваги його письмове заперечення від 17.12.2015р. /а.с.16-17/, з гідно яких він позовні вимоги визнав частково. Вважає, що заявленні вимоги про стягнення з нього по 1.000,00 грн. аліментів на утримання їх дітей є завищеними, він не може сплачувати таких коштів, оскільки тимчасово не працевлаштований, на даний час отримує пенсію по інвалідності- є інвалідом 3-ї групи, яка призначена довічно. Отриману пенсію він повністю віддає позивачці на утримання дітей. Окрім того, з 15.07.2015р. по 21.07.2015р. він перебував у Клінічному центрі Дебреценського університету, де йому було зроблене оперативне втручання «гіпоплазія лівої нирки», а відтак фізична робота йому заборонена.

Отже, вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення із-за таких підстав.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що сторони перебували з 21.06.2003р. у шлюбі, який був розірваний 28.04.2015р. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що сторони тривалий час не проживають разом, відповідач має нерегулярний і мінливий дохід.

Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України.

Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів (ч.ч.1-2 ст.182 цього-ж Кодексу), суд має враховувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Зокрема, якщо суд встановить, що той з батьків, з кого стягуються аліменти, є інвалідом 1,11,111 групи, він повинен враховувати цю обставину для зменшення їх розміру. Крім цього, закон виходить з того, що суд має також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати.

Відповідач, як встановлено у суді, аліменти на утримання дітей не платить, іншої матеріальної допомоги позивачці не надає.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи /а.с.16-20, він не працевлаштований, на даний час отримує пенсію по інвалідності- є інвалідом 3-ї групи, яка призначена довічно. Отриману пенсію він повністю віддає позивачці на утримання дітей. Окрім того, з 15.07.2015р. по 21.07.2015р. він перебував у Клінічному центрі Дебреценського університету, де йому було зроблене оперативне втручання «гіпоплазія лівої нирки», тобто фізична робота йому заборонена.

Обґрунтовуючи свої вимоги у позові позивачка вказала, що їй на даний час важко утримувати самій дітей, крім того витрати на їх утримання збільшуються, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 1.000,00 грн. на кожну дитину в місяць.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження позивачки, що відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дітей.

Між тим, матеріалами справи /а.с.18/ достовірно стверджено, що відповідач, будучи інвалідом 3-ї групи та отримуючи пенсію, зазначену пенсію в повному розміру переводив на ім»я позивачки на утримання дітей.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ж до ч.1 ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини справи, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, заявлена позивачкою з урахуванням фактичних потреб дитини, фінансових та матеріальних можливостей батька, а також передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такі висновки суду узгоджуються і з нормами ст.51 Конституції України, згідно якої батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд має право присудити з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, зважаючи на реальні потреби дитини.

Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв"язку у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби неповнолітніх дітей та враховуючи, що відповідач, який, будучи інвалідом 3-ї групи та отримуючи пенсію, зазначену пенсію в повному розміру переводив на ім»я позивачки на утримання дітей, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України присудити з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно з дня звернення до суду до їх повноліття з врахуванням специфіки роботи та проживання відповідача.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2015р.» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2015р. для дітей віком від 6 до 18 років становить 1.286,00 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до вимог ст.ст.180,182,184,192 СК України та керуючись ст.ст. 10 п.3,11 п.1,60 п.1,169 п.4,212-213,215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (дані про ІК відсутні) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.11.2015р. до їх повноліття, або зміни матеріального стану відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., а ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_6