У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, третя особа - ОСОБА_6, про визнання наказу про звільнення незаконним та скасування його, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

12 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, третя особа - ОСОБА_6, про визнання наказу про звільнення незаконним та скасування його, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що з 15 лютого 2015 року перебував на посаді доцента кафедри образотворчого мистецтва у Полтавському національному технічному університеті імені ЮріяКондратюка.

Наказом тимчасово виконуючого обов'язки ректора Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка (далі - ПНТУ) ОСОБА_6 від 13 лютого 2015 року № 066-04 він був звільнений з роботи за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Посилаючись на те, що його звільнення здійснено з порушенням ст. 149 КЗпПУ, оскільки в нього не брали пояснення щодо попередніх наказів про догани: від 01 серпня 2014 року № 26-с.в; від 09.12.2014 року № 53-с.в. про дисциплінарне стягнення та їх систематичність. З цими наказами позивач не був ознайомлений, пояснення не відбиралися. Наказ про звільнення вважає неправомірним, оскільки звільнений був за невиконання без поважних причин посадових обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку - був відсутній на засіданні вченої ради 31 січня 2015 року та перешкоджав проведенню конкурсу на посади науково-педагогічних працівників кафедри образотворчого мистецтва.

Рішенням Октябрьського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм ЦПК України, а саме, на невірну оцінку доказів по справі, і не зазначаючи яка норма матеріального права неправильно застосована судами попередніх інстанцій, просить скасувати рішення Октябрьського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що в ході розгляду справи знайшло підтвердження факти систематичного порушення позивачем його обов'язків, та також порушення свого обов'язку, пов'язаного з неявкою на засідання вченої ради без поважної причини, при цьому відповідачем було дотримані положення ст. ст. 40 ч. 1 п. 3, 147 - 149 КЗпП України. Накази про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган від01 серпня 2014 року № 26-с.в та від 09.12.2014 року № 53-с.в. у встановленому Законом порядку не оскаржувалися. 12 січня 2015 року ОСОБА_4 написав заяву про вихід з профспілкової організації (а.с.105), на день звільнення ОСОБА_4 не був членом профспілкової організації, а тому згоди профспілкової організації на звільнення ОСОБА_4 не вимагалося.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 працював у Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка на науково-педагогічних посадах з 01 серпня 1985 року. З 02 жовтня 2014 року перебував на посаді доцента кафедри образотворчого мистецтва.

Наказом від 01 серпня 2014 року № 26-с.в. та 09 грудня 2014 року № 53-с.в. ОСОБА_4 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на порушення посадових обов'язків. По першому Наказу ОСОБА_4 надав свої пояснення (т. 1 а.с.40, 42), але відмовився ознайомитися з ним (т. 1 а.с. 43); по другому Наказу відмовився надавати пояснення, відмовився отримати копію Наказу, про що було складено відповідні Акти (т.1 а.с.53, 71). Зазначені Накази ОСОБА_4 не оскаржував, у встановленому Законом порядку, на день зверненням с позовом до суду про поновлення на роботі вони чинні і не погашені.

31 січня 2015 року було призначено засідання вченої ради для проведення конкурсу на посади науково-педагогічних працівників кафедри образотворчого мистецтва. ОСОБА_4 був повідомлений про засідання вченої ради, однак на засідання не з'явився чим перешкодив проведенню зазначеному конкурсу, що позивачем не заперечувалося, та пояснив це тим, що він, як доцент кафедри образотворчого мистецтва доводив до відома керівництва університету про необхідність неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року. За фактом неявки ОСОБА_4 на засідання вченої ради була складена першим проректором з науково-педагогічної роботи ОСОБА_7 службова записка 11 лютого 2015 року, Акт про неявку на засідання вченої ради викладачів кафедри образотворчого мистецтва, Акт від 11 лютого 2015 року про відмову ОСОБА_4 надати пояснення.

Відповідно до розділу третього Правил внутрішнього трудового розпорядку працівники університету зобов'язанні працювати чесно і сумлінно, додержуватися дисципліни праці, вчасно виконувати розпорядження керівництва університету, уживати заходів до термінового усунення причин і умов, які перешкоджають або утруднюють нормальну роботу, інформувати про це керівництво, уважно ставитись до колег по роботі, сприяти створенню нормального психологічного мікроклімату в колективі (а.с.88 - 92).

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів заходів стягнення: догана та звільнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Зазначені обставини були враховані при розгляді питання про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, а також було враховано ту обставину, що ОСОБА_8 двічі притягався до дисциплінарної відповідальності протягом одного року за невиконання своїх службових обов'язків.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що суди попередніх інстанцій вірно визначилися з характером спірних правовідносин, надали їм правову оцінку, вірно застосували норму матеріального права та обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідачем при звільненні позивача із займаної посади були дотримані вимоги пункту 3 частини першої статті 40 та статей 147-1, 148, 149 КЗпП України.

Рішення Октябрьського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права при їх ухвалені, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці та зводяться до оскардення наказів про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності 01.08.2014 року та 09.12.2014 року.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року, відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.П. Касьян

О.В.Попович

О.В.Савченко