У Х В А Л А

4 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 5 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 5 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено: визнано незаконним та скасовано наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» (далі - ТОВ «Директива») від 15 квітня 2014 року № 3127-к про звільнення ОСОБА_4 з роботи, згідно пункту 2 статті 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв'язку з втратою довіри; поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді оператора заправних станцій АЗК № 14-11 «Ізмаїл» та внесено відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_4; стягнуто з ТОВ «Директива» на користь ОСОБА_4 10 тис. 731 грн 45 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 квітня 2014 року по 5 лютого 2015 року з утриманням податку та інших обов'язкових платежів; допущено негайне виконання рішення щодо стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_4 за один місяць та поновлення її на роботі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ТОВ «Директива» на рішення апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ТОВ «Директива» порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме пункту 2 статті 41 КЗпП України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ТОВ «Директива» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року.

ТОВ «Директива» вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Одночасно заявник просить поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає за можливе поновити ТОВ «Директива» строк на звернення до суду з заявою про перегляд судових рішень враховуючи поважність причин його пропуску. Разом з тим колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що відповідачем не доведено, що в результаті винних дій позивачки утворилася нестача нафтопродуктів, не встановлені винні дії ОСОБА_4 при прийнятті, зберіганні та розпорядженні нею нафтопродуктами, які призвели до їх нестачі та надлишку та які б давали підставу для втрати довіри до неї з боку відповідача.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, судами встановлено, що позивачка допустила порушення правил проведення операцій з товаром, що спричинило недостачу на суму 43 тис. 977 грн, тому є всі підстави вважати її звільнення з посади у зв'язку з втратою довіри відповідно до пункту 2 статті 41 КЗпП України, таким, що відбулося з дотримання вимог закону.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ТОВ «Директива» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Директива» строк на звернення до суду із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2015 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін