Справа № 159/2854/15-ц Провадження № 22-ц/773/1197/15 Головуючий у 1 інстанції: Окостень І.В.
Категорія: 59 Доповідач: Антонюк К. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів Здрилюк О.І., Веремчук Л.М.,

при секретарі Черняк О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суд з указаним позовом. Вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем при реконструкції квартири порушено будівельні норми: збільшено віконний проріз, без відповідного дозволу під вікном та дверима споруджено бетонні сходи та огорожу, внаслідок чого їй, як мешканці сусідньої квартири, створено незручності, а також самовільно зайнято земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку. Тому просила зобовязати відповідача ОСОБА_3 привести віконний та дверний прорізи у квартирі№1 будинку №46 на вул. Вокзальній у смт. Голоби Ковельського району до стану, передбаченого проектом на будівництво житлового будинку, та демонтувати бетонні сходинки, розташовані поряд з віконним та дверними прорізами.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2015 року в задоволенні позову у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невстановлення всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №4 в чотирьохквартирному будинку №46 на вул.Вокзальній у смт. Голоби Ковельського району, яка розташована на мансардному поверсі, до якої ведуть сходи через окремий вхід у будинок.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири №1 у вищезазначеному будинку, яка розташована на цокольному поверсі вказаного будинку і також має окремий вхід із двору.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 27 червня 2007 року серії ЯЯ №031797 передана за рішенням Голобської селищної ради від 11 серпня 2005 року Львівській державній залізниці для обслуговування наземного залізничного транспорту (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_3 проводить реконструкцію квартири АДРЕСА_1 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт та плану реконструкції квартири, що слідує з повідомлень Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 10 листопада, 18 грудня 2014 року, Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 29 жовтня 2014 року (а.с.30, 31,33).

Планом реконструкції вказаної квартири передбачено розширення віконного прорізу із встановленням дверей та не передбачено спорудження східців від цих дверей (а.с. 53, 54).

Відповідно до актів обстеження земельної ділянки на вул. Вокзальній, 46, у смт. Голоби від 15 жовтня 2014 року та 08 квітня 2015 року, складеними комісією у складі службових осіб селищної ради, сектору земельних ресурсів та представників залізниці, вказаний житловий будинок огороджений старим деревяним парканом та частково довжиною 5м оновлено новим; до квартири №1, в якій проводиться реконструкція, зі сторони вулиці побудовано поріг, розміром 1м на 5м, який не вказаний у плані реконструкції квартири (а.с. 28, 35).

Судом першої інстанції встановлено і ці обставини підтверджені належними доказами, що відповідачем ОСОБА_3 у ході проведення реконструкції квартири допущено відхилення від плану реконструкції, а саме прибудовано до квартири сходову площадку з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що допущені відповідачем відхилення від плану реконструкції порушують законні права та інтереси ОСОБА_1

Відповідно до положень статей 15, 16, 386, 391 ЦК УКраїни власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист свого порушенного права.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво або багатоквартирному будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше однієї квартири, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх власників квартир.

Частинами 1,2 ст.369 ЦК України передбачено, що співласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою усіх співласників.

Звертаючись до суду з позовом позивачка обгрунтовувала свої вимоги тим, що реконструкцією вікна та добудовою сходової площадки поряд з входом в її квартиру створені їй незручності та є перешкодою в користуванні квартирою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції в своїх поясненнях зазначила, що самочинним будівництвом обмежений їй доступ до допоміжних приміщень, які використовуються у зв'язку з наявністю в будинку пічного опалення.

Доводи позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Актом обстеження земельної ділянки від 08 квітня 2015 року, матеріалами інвентаризаційної справи на будинок, поясненнями сторін встановлено, що незважаючи на те, що кожний із співвласників будинку користується окремим входом в належну йому на праві власності квартиру, відповідач влаштувала зі сторони входу в квартиру позивача окремий вхід в свою квартиру, реконструювавши вікно та самочинно добудувала сходову площадку розміром 1 м х 5 м.

Як вбачається з фототаблиць, частина сходової площадки розміщена по зовнішній стіні коридору, який є входом в квартиру позивача та перебуває в її користуванні.

Оскільки допоміжні приміщення, квартира як об'єкт права власності включає в себе не тільки внутрішнє облаштування, але і стіни як в середині, так і з зовнішньої сторони, тому добудова сходової площадки без згоди позивача як співвласника допоміжних приміщень порушує права ОСОБА_1 передбачені ст.369 ЦК України.

Крім того, поясненнями сторін встановлено, що в будинку пічне опалення, та земельна ділянка, яка забудована сходовою площадкою, використовувалась позивачкою як прохід до господарських споруд для забезпечення опалення квартири. Після забудови цей прохід становить 1,5 м шириною.

Враховуючи вищезазначені обставини та влаштування сходової площадки поряд з входом в квартиру позивача, що обмежує їй прохід та доступ як в господарські споруди так і в квартиру, тому колегія суддів приходить до висновку, що самочинною добудовою сходової площадки створені позивачу перешкоди в користуванні своїм майном, а тому її права підлягають захисту. Отже, позовні вимоги в частині демонтування сходової площадки підлягають до задоволення, а рішення суду скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи, з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2015 року в даній справі скасувати з ухваленням нового рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом демонтування сходової площадки розміром 1 м х 5 м, розташованої на земельній ділянці під реконструйованим вікном квартири АДРЕСА_2, належної ОСОБА_3.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: