Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.15 м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі : головуючого судді Суббота М.І.

при секретарі судового засідання Гуртовій К.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського МУЮ, про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою, у якій посилається на те, що не перебуваючи у шлюбі, 17.10.2015 року у м. Алчевськ, Луганської області, вона народила дитину доньку ОСОБА_3, про що їй було видане медичне свідоцтво « Государственным учреждением «Алчевский центр матери и ребенка» Луганской Народной Республики. З медичним свідоцтвом про народження дитини вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського МУЮ, для реєстрації та отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено у зв»язку з тим, що медичне свідоцтво про народження є недійсним на території України. Посилаючись на неможливість реєстрації народження дитини, заявник у зміненому позові, просить встановити факт народження у неї доньки, вказавши її матір»ю дитини, а запис про батька здійснити відповідно до ч.1 ст.135 СК України, де прізвище зазначити по матері, по батькові дитину записати «Русланівна», а відомості про батька зазначити «Хрипун Руслан Валерійович».

Заявник в судове засідання не зявився, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності.

Представник позивача змінені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві не заперечував проти задоволення заявлених вимог, просив справу слухати за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому засіданні встановлено, що 17.10.2015р., позивачка у м. Алчевськ народила дівчинку, про що було видане медичне свідоцтво «Государственным учреждением «Алчевский центр матери и ребенка» Луганской Народной Республики ( л.с.4).

Як вбачається з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського МУЮ ( л.с.5), заявниці було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв»язку з тим що медичне свідоцтво про народження є недійсним на території України.

Згідно ч.1 ст. 135 СК, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім.»я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою, тобто прізвище про батька провадиться за прізвищем матері.

Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так згідно принципу 3 Декларації прав людини від 20.11.1959р., дитині має належати з його народження право на ім`я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971р. « Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але « у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Враховуючи вище зазначені обставини та надані докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 135 СК, ст. 11, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 21.02.1987р. народження громадянка України, 17 жовтня 2015 році у м. Алчевськ, Луганської області, не перебуваючи у шлюбі, при перших пологах, народила доньку ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень провести запис про батька ОСОБА_4, громадянин України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.І.Суббота.