Справа № 638/6301/14-ц
Провадження № 2-п/638/316/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого: суддя Лазюк С.В.,

при секретарі Гребінник А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - Держаної казначейської служби України про перегляд заочного рішення суду від 22.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавського слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа: Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

22 жовтня 2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавського слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа: Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди були задоволені частково та стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 150 000,00 гривень.

02.12.2015 року до суду надійшла заява відповідача Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2015 року, в якій відповідач посилається на те, що заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки представник ДКС України не приймав участь в судовому засіданні, у звязку з зайнятістю у іншому судовому засіданні, а також вважає, що судом прийняте заочне рішення є необґрунтованим, оскільки прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. На цих підставах відповідач ДСК України просить скасувати заочне рішення суду від 22.10.2015 р. та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ДКС України заяву про перегляд заочного рішення підтримав та пояснив, що судом при розгляді справи не були прийняті до уваги рішення Апеляційного суду Харківській області від 18.02.2014 року та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2015 року, відповідно до яких на користь ОСОБА_1Ш вже була стягнута моральна шкода з тих самих вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду заперечував, вважав, що судом прийнято законне та обґрунтоване рішення, а також звернув увагу на той факт, що ДКС України посилається на рішення судів, в яких були зовсім інші позовні вимоги.

Представники СІЗО Полтавській області ( нова назва - Полтавська установа виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавський області) в судовому засіданні підтримали заяву про перегляд заочного рішення та просили її задовольнити. Крім того, повідомили, що ними подана апеляційна скарга на заочне рішення суду від 22.10.2015 р., а заява про перегляд заочного рішення ними не подавалася.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на адресу відповідачів була відправлена копія ухвали про відкриття провадження по цивільної справі та копія позовної заяви з додатками.

З огляду на матеріали справи вбачається, що відповідач Державна казначейська служба України, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки відповідача судом визнані неповажними.

Підстави для скасування заочного рішення встановлені статтею 232 ЦПК України, відповідно до вимог якої, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За аналізом ст. 27 ЦПК України, сторони судового процесу зобовязані надати до суду усі наявні у них докази.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом (стаття 67 ЦПК України).

Частиною 1 ст.72 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ч. 2 ст. 72 ЦПК України).

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин (ч. 1 ст. 73 ЦПК України).

Відповідач ДСК України подав клопотання про поновлення строку щодо подання заяви про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, копію заочного рішення суду надійшла до ДСК України 16.11.2015 р.

20.11.2015 року вказана копія заочного рішення була отримана ГУ ДСК України в Харківській області.

В силу наведеної норми, суд поновлює строк виключно у випадку пропущення строку з поважних причин, а обов'язок доведення поважності причин пропуску строку лежить на особі, яка подає клопотання про поновлення строків.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв'язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем ДСК України було пропущено процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення з поважної причини, і цей строк підлягає поновленню.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 статті 57 ЦПК України встановлений перелік способів доказування, зокрема, дані що мають важливе значення для вирішення спору встановлюються поясненнями сторін, письмовими і речовими доказами, висновками експерта.

За умовами п.1 ст.137 ЦПК України, у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

До того ж, відповідачем Державним казначейством України, в заяві про перегляд заочного рішення не було наведено жодного доказу, в розумінні ст. 57 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 22.10.2015 року.

Посилання відповідача на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні заочного рішення не є підставою для його перегляду відповідно до вимог ст. 232 ЦПК України, а є підставою для його перегляду в порядку апеляційного провадження.

Виходячи з цього, запереченням відповідача по суті спору, зокрема щодо неправильного застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні заочного рішення, суд оцінку не дає, оскільки для розгляду заяви про перегляд заочного рішення ці обставини правового значення не мають.

Під час судового розгляду справи від відповідачів теж не надходило заяви про витребування будь-яких доказів щодо подання яких у сторони є складнощі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, так само судове рішення повинно бути обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд при розгляді справи повно та всебічно дослідів усі обставини справи, дав належну оцінку і постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З підстав наведених вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача Державної казначейської служби України, про перегляд заочного рішення від 22.10.2015 року, у звязку з чим, відмовляє у її задоволенні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.208-209,224,228,231 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача - Держаної казначейської служби України про перегляд заочного рішення суду від 22.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавського слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Полтавській області, третя особа: Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року може бути оскаржено у апеляційному загальному порядку. При цьому, строк, протягом якого розглядалася заява про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження заочного рішення.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк