Справа № 442/4435/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" жовтня 2015 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання право власності на житловий будинок № 14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобич Львівської області за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивують тим, що постійно проживають у вищевказаному житловому будинку. Рішенням Дрогобицького міськвиконкому Львівської області від 19.02.1981 року № 64 за виробничим підприємством ВАТ «Львівенергоремонт» закріплена земельна ділянка площею 1,5 га під будівництво та розширення електромайстерень, що знаходиться по вул. Раневицькій, № 14 у м. Дрогобичі Львівської області, на території якої опинився житловий будинок, в якому позивачі проживають: ОСОБА_1 з 1939 року, ОСОБА_2 з 1979 року. Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 18.07.1985 року № 299 та рішенням виконавчого комітету Львівської області ради народних депутатів від 25.09.1985 року № 535 зобовязано ВАТ «Львівенергоремонт» знести житловий будинок №14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобичі Львівської області та зобовязано підприємство ВАТ «Львівенергоремонт» відселити з санітарної зони жильців житлового будинку та забезпечити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартирою. Згодом рішеннями Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2005 року та від 28.02.2006 року зобовязано підприємство ВАТ «Львівенергоремонт» надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 благоустроєне житлове приміщення загальною площею 62,47 кв. м., житловою площею не меншою, ніж 29 кв.м. з усіма комунальними вигодами в межах міста Дрогобич Львівської області. Однак, 29.11.2007 року ВАТ «Львівенергоремонт» продає підприємство, що знаходиться на вул. Раневицькій, 14 в м. Дрогобич Львівської області ТзОВ «Українському центру енергоремонт». Рішенням Дрогобицької міської ради Львівської області від 16.02.2011 року № 95 дозволено ТзОВ «Українському центру енергоремонт» зменшити площу земельної ділянки 1,470 кв. м. на площу земельної ділянки 1,370 кв.м. по вул. Раневицькій, 14 в м. Дрогобичі Львівської області, в звязку з тим та відповідно до кадастрового плану за № 10530040 ТзОВ «Українському центру енергоремонт» надано земельну ділянку площею 1,370 кв.м. по вул. Раневицькій, 14 в м. Дрогобичі Львівської області.

Таким чином, згідно кадастрового плану № 10530040 з 16.07.2012 року житловий будинок № 14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобич Львівської області, у якому проживають позивачі, знаходиться за межами території підприємства ТзОВ «Український центр енергоремонт» та не знаходиться на балансі державних органів. З наведеного вище, позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають, що добросовісно володіли житловим будинком №14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобичі Львівської області та продовжують дальше відкрито безперервно володіти вказаним житловим будинком.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно насувається за рішенням суду.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В статті 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Визнання права власності необхідне їм для законного володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Позивачі в попереднє судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутності, підтримують позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачі довели факт набуття ними права власності за набувальною давністю, оскільки вони добросовісно і відкрито користуються нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачами.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно насувається за рішенням суду.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В статті 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Визнання права власності необхідне їм для здійснення законного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що позивачі понад 10 років користуються житловим будинком №14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобич Львівської області.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок № 14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобич Львівської області за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 344 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 14 по вул. Раневицькій в м. Дрогобич Львівської області за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________ Дубель Р.М.