28.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/3834/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізинг Україна про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу і повернення коштів,
У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Євролізинг Україна ро захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу і повернення коштів.
В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 15.05.2015 року між ним та ТОВ Євролізинг Україна був укладений договір фінансового лізингу №001872 за умовами п. 1.1. якого предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб зазначений у даній статті та у специфікації, а саме: Peugeot 107 у комплектації ACCESS. Так, п. 1.1. договору встановлено, що лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодежрувач користується предметом лізингу на умовах даного договору фінансового дізингу та згідно з положеннями чинного законодаства. Відповідно до п. 8.2. Договору вартість предмета лізингу була встановлена у розмірі 8 522 євро 22 центи. Згідно з додатком №1 по договору фінансового лізингу №001782 від 15.05.2015 року, вартість предмету лізингу становить 8 522 євро 22 центи, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 230 100 грн. 00 коп., авансовий платіж 50%, сума виплат 4 261 євро 11 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 115 050 грн. 00 коп., щомісячний платіж 355 євро 09 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 9 587 грн. 43 коп., адміністративний платіж (10%) 852 євро 22 центи, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 23 010 грн. 00 коп., комісія за передачу (3%) 255 євро 67 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 6 903 грн. 09 коп. А також згідно з додатком №1 до договору фінансового лізингу №001872 від 15.05.2015 року вартість предмету лізингу становить 4 261 євро 11 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 115 050 грн. 00 коп., авансовий плітіж 20%, сума виплат 3 408 євро 89 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 92 040 грн. 03 коп., щомісячний платіж 284 євро 07 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 7 669 грн. 89 коп., адмінстративний платіж (10%) 426 євро 11 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 11 504 грн. 97 коп., комісія за передачу (3%) 127 євро 83 цента, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 3 451 грн. 41 коп. Згідно з додатком №2 до договору фінансового лізингу №001782 від 15.05.2015 року, вартість предмету лізингк становить 8 522 євро 22 центи, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 230 100 грн. 00 коп. Згідно з додатком № 2 до Договору фінансового лізингу № 001872 від 15.05.2015 року вартість предмету лізингу становить 4 261 євро11 центів, що складає відповідно до курсу НБУ на момент підписання договору 115 050 грн. 00 коп. На момент підписання вищевказаного Договору представником ТОВ «Євролізинг Україна» було надано позивачу його типовий примірник із надрукованими всіма умовами Договору, окрім: дати укладання договору, відомостей про представника відповідача, його персональних даних, предмету лізингу, місця зберігання предмету лізингу. Представник відповідача роз'яснив, що позивач має сплатити спочатку передплату за автомобіль в сумі 23 010 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з ним буде складено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть у користування редмет лізингу. В той же день, 15 травня 2015 року позивач сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 23 010 грн. 00 коп. Згідно квитанції №П1432987 від 15.05.2015 року призначення платежу зазначене як «Авансовий платіж за договором № 001872 за автомобіль Peugeot 107 в т. ч. ПДВ 3 835 00 грн.».Однак, представником відповідача із невідомих на те причин не було роз'яснено визначення платежу, з якого сума в розмірі 23 010,00 грн. виявилася адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладанням договору. Предмет лізингу протягом обіцяних днів так і не був переданий. Протягом довгих телефонних розмов з ТОВ Євролізинг Україна позивачу стало відомо, що відповідач взагалі відмовляється передавати предмет лізингу з посиланням на те, що договором передбачено передачу автомобіля протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу.Таким чином, під час попередніх переговорів з представником ТОВ Євролізинг Україна було введено позивача в оману щодо умов виконання договірних зобовязань. Таким чином, позивач вважає, що вказаний договір є недійсним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодаства України, порушує його законні права та інтереси, в звязку з чим, просить визнати договір фінансового лізингу №001872 з додатками від 15.05.2015 року недійсним; стягнути з ТОВ Євролізинг Україна на його користь 23 010,00 грн.; стягнути з ТОВ Євролізинг Україна на його користь сплачену комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в розмірі 115,05 грн.; стягнути з ТОВ Євролізинг Україна на його користь суму витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 5 000,00 грн.; стягнути з ТОВ Євролізинг Україна на його користь суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що 15.05.2015 року між позивачем та ТОВ Євролізинг Україна був укладений договір фінансового лізингу №001872 за умовами п. 1.1. якого предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб зазначений у даній статті та у специфікації, а саме: Peugeot 107 у комплектації ACCESS (а.с.24-29).
Згідно з копії додатку №1 по договору фінансового лізингу №001782 від 15.05.2015 року, вартість предмету лізингу становить 8 522 євро 22 центи, авансовий платіж 50%, сума виплат 4 261 євро 11 центів, щомісячний платіж 355 євро 09 центів, адміністративний платіж (10%) 852 євро 22 центи, комісія за передачу (3%) 255 євро 67 центів (а.с.32).
Відповідно до копії додатку №1 до договору фінансового лізингу №001872 від 15.05.2015 року вартість предмету лізингу становить 4 261 євро 11 центів, авансовий платіж 20%, сума виплат 3 408 євро 89 центів, щомісячний платіж 284 євро 07 центів, адмінстративний платіж (10%) 426 євро 11 центів, комісія за передачу (3%) 127 євро 83 цента (а.с.30).
Згідно з копіі додатку №2 до договору фінансового лізингу №001782 від 15.05.2015 року, вартість предмету лізингу становить 8 522 євро 22 центи (а.с.33).
Як вбачається з копії квитанції №П1432987 від 15.05.2015 року, ОСОБА_1 сплатив ТОВ Євролізинг Україна 23 010 грн. 00 коп. Призначення платежу: авансовий платіж за договором фінансового лізингу № 001872 за автомобіль Peugeot 107 в т. ч. ПДВ 3 835 00 грн.».(а.с.35), комісійна винагорода за прийнятий платіж складає 115,05 грн. (а.с.36).
Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, що відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого у лізинг майна.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Згідно ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений в письмові формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.
Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.
Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві абсолютну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до п 7. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами передбачені у ч. 3 ст. 18 вказаного закону і є вичерпним.
Так, позивачем доведено, що умови спірного договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, завдають шкоди споживачеві.
Таким чином, суд вважає за необхідне визнати договір фінансового лізингу №001872 з додатками від 15.05.2015 року недійсним та стягнути з ТОВ Євролізинг Ураїна на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в розмірі 23 010,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч.2. моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Як вбачається з розяснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» відносини, що виникли із даного Договору банківського вкладу регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоровя продукцією.
Будь-яких доказів того, що позивачу створена ситуація, яка могла стати чи стала небезпечною для його життя і здоровя, суду не надано, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Також, стягнення з відповідача суму витрат за надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. не є документально підтверженою.
Вирішуючи питання судових витрат суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, та те що позивач звільнений від сплати судового збору, вважає за необхідне стягнути з ТОВ Євролізинг Українана користь держави судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог у розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись Законом України Про фінансовий лізинг, ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів", ст.ст. 203, 215, 216, 390, 509, 638, 675, 692, 697, 767, 768, 806, 808 ЦК України, п 7. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р., ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євролізинг Україна про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу і повернення коштів задовольнити частково.
Визнати договір фінансового лізингу №001872 з додатками від 15.05.2015 року недійсним.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнстю Євролізинг Ураїна, код ЄДРПОУ №39321814 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в розмірі 23 010,00 грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнстю Євролізинг Ураїна, код ЄДРПОУ №39321814 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко