справа № 666/3383/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07.09.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Полив'яного В.М.

при секретарі Назаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що їм на праві власності належить квартира № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона. Відповідач є їхнім зятем та одружений на їх доньці - ОСОБА_4 Зазначали, що Позивач -1 є пенсіонером за віком з 1996 року, Позивач 2 є пенсіонером по інвалідності з 1991 року. Враховуючи, що вони є пенсіонерами, дітьми війни 1935 та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно, у жовтні 2003 року Відповідач запропонував їм укласти договір довічного утримання за яким він буде здійснювати догляд за ними та в подальшому набуде право власності на квартиру № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона. Так, враховуючи похилий вік та відсутність інших доходів окрім пенсій Позивачі погодилися на пропозицію Відповідача, за умови якщо він буде доглядати їх до смерті, буде купувати їм ліки та надавати кошти у розмірі 900 грн. щомісячно, які вони будуть витрачати на оплату комунальних послуг, та продукти, а після їх смерті набуде права власності на належне їм майно. У грудні 2003 року Відповідач повідомив Позивачів що для оформлення договору необхідно зявитися до нотаріуса та підписати документи, оскільки просто так кошти він надавати не буде. Внаслідок чого, 09.12.2003 року Позивачі разом з Відповідачем зявилися до нотаріальної контори де підписали договір, зміст якого не читали, оскільки Відповідач пояснив їм, що всі умови вже погоджені і підписання договору можливе виключно у редакції, що надана для підписання та після підписання він надасть їм кошти. Стверджували, що копії договору вони не отримали та Відповідач запевнив їх що він їм буде не потрібен, та що договір виготовлений тільки для нього щоб після їх смерті провести перереєстрацію квартири. Також зазначили, що не читаючи змісту договору вони його підписали, після виходу від нотаріуса Відповідач віддав їм 900 грн.

Проте, в жовтні 2014 року Відповідач сказав Позивачам, що через втрату роботи та скрутне матеріальне становище він не буде надавати допомогу щомісячно та віддасть кошти за період з вересня по грудень 2014 року у січні 2015 року. Проте, звернувшись до Відповідача у січні 2015 року відносно сплати коштів Відповідач, повідомив їм, що він не буде взагалі сплачувати кошти, оскільки в 2003 році він купив у них квартиру і має право виселити їх, якщо вони будуть просити в нього кошти. Копію договору Позивачам надала їх донька. Зі змісту договору їм стало відомо, що 09.12.2003 року вони уклали договір купівлі продажу і власником квартири № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона став Відповідач.

Стверджували, що наміру продавати квартиру вони не мали та фактично помилялися щодо правової природи договору, так як вважали, що укладали договір довічного утримання. З 2003 року по сьогоднішній час Позивачі мешкають в квартирі, проводять сплату комунальних послуг, здійснювали погодження проекту щодо газовідведення. Іншого житла вони не мають.

Просили суд визнати недійсним договір купівлі продажу від 09.12.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального окргу ОСОБА_5, реєстровий № 3314, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник Позивачів ОСОБА_6 уточнила позовні вимоги просила суд визнати недійсним договір купівлі продажу від 09.12.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального окргу ОСОБА_5, реєстровий № 3314, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати право власності на квартиру № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по ? частині за кожним.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На підставі ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1993 року № 14 видане Південно Українською Державною зональною машиновипробувальною станцією, на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона.

09 грудня 2003 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу, посвідчений Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за № 3314.

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали у власність ОСОБА_3 свою квартиру № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона, за грошові кошти у сумі 27 200 грн.

З пояснень представника Позивачів ОСОБА_6 вбачається, що Позивачі, вважали, що укладають договір довічного утримання, оскільки в силу свого похилого віку та стану здоровя потребують постійного догляду. Крім того, пояснила, що копії договору купівлі продажу від 09.12.2003 року Позивачі не отримали, як і зазначених в даному договорі коштів в сумі 27 200грн.

Також, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після укладення даного договору купівлі продажу від 09.12.2003 року, продовжували постійно проживати у належній їм квартирі № 10, розташованої в м. Херсоні, с. Жовтневе, буд. 1, сплачували постійно житлово-комунальні послуги та несли відповідні витрати на утримання своєї квартири.

Суд вважає, що даний правочин вчинений Позивачами під впливом помилки, що має істотне значення, оскільки така помилка вплинула на волевиявлення Позивачів, як сторони цієї угоди та за обставин справи суд вважає, що угода не була б укладена, якби Позивачі мали правдиву інформацію.

Оскільки сторони, вчинивши правочин, ще не приступили до його виконання, суд вважає можливим визнати недійсним договір купівлі продажу, укладений 09.12.2003 року, між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального окргу ОСОБА_5, за № 3314 та визнати право власноті на квартиру № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по ? частині за кожним.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.п.1 ч.2 ст.11, 12, ч.1 ст.13, ч. 1-2 ст. 14, 15, 16, ч.1 ст. 20, 202-204, 229, 316, 317, 319, 328, 334, 717-722 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі продажу, укладений 09.12.2003 року, між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за № 3314.

Визнати право власності на квартиру № 10 в буд. 1 с. Жовтневе, м. Херсона за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по ? частині за кожним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона в десятиденний строк з дня винесення рішення.

Головуючий Полив'яний В.М.