АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3187/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: реєстраційна служба Черкаського управління юстиції про витребування майна та зняття з державної реєстрації , -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_6 предявив позов до ОСОБА_7 про витребування майна та зняття з державної реєстрації, посилаючись на те, що він, як учасник бойових дій, в 1989 році отримав двокімнатну квартиру на підставі ордера №089254 серія А, АДРЕСА_1, на нього та його дружину ОСОБА_8.

В 2004 році ОСОБА_8 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року, позов ОСОБА_8 було задоволено.

За час оскарження ним зазначених судових рішень ОСОБА_8 приватизувала спірну квартиру та на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року провела відчуження її на користь відповідачки ОСОБА_7

Посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 у частині приватизації ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_2, поскільки приватизація проведена з порушенням вимог закону, позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 квартиру № 74 по вул. 30 років Перемоги у м. Черкаси, площею 49.2 кв.м. та скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_7

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи та постановлене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Але таким вимогам рішення суду не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для витребування майна, оскільки позивач не був його власником.

Проте повністю погодитися із такими висновками суду не можна.

Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача в тому випадку, якщо майно загублене власником, було викрадене у власника, вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У справі встановлено, що у 1989 році ОСОБА_6, як учасник бойових дій на підставі ордеру № 089254 серія А отримав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, на склад сімї з двох осіб ( він та його дружина ОСОБА_8В.).

У 2004 році ОСОБА_8 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року, позов ОСОБА_8 було задоволено.

На підставі рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 ОСОБА_8 отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 шляхом приватизації та вчинила її продаж на користь ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року були оскаржені ОСОБА_6 у касаційному порядку та скасовані із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2008 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, залишено без розгляду. Вподальшому ОСОБА_8 знов зверталася з таким позовом до ОСОБА_6 , у позові було відмовлено.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 у частині приватизації ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_2 у звязку із порушенням ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 є титульним володільцем квартири АДРЕСА_2 на підставі ордеру №089254 серія А від 19 грудня 1989 року ( а/с 9).

До речових прав на чуже майно за ст. 395 ЦК України віднесено право володіння.

Статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником.

Позивачу по справі майно, а саме двохкімнатну квартиру, було передано на підставі договору найму ( ст. 61 ЖК Української РСР).

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права.

Судовий захист речових прав на чуже майно може здійснюватися за вимогами аналогічними до тих, що предявляються для захисту права власності, якщо вони не суперечать змісту та відповідають природі відповідного речового права.

У ч. 3 ст 397 ЦК України встановлено презумпцію правомірності фактичного володіння майном, тобто, якщо не доведено інше , фактичне володіння має визнаватися правомірним. Правомірне фактичне володіння є достатньою підставою для захисту володільцем свого речового права на володіння чужим майном.

Таким чином позивач має право на витребування спірної квартири із чужого незаконного володіння.

Що стосується строку позовної давності, про застосування якого просить відповідачка, вважаючи його пропущеним, то така позиція не відповідає обставинам справи, оскільки право позивача на житло визнано порушеним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року, а з позовом звернувся до суду 12 грудня 2013 року.

Щодо позовних вимог про скасування реєстрації права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, то суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав і інтересів.

Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації.

Проте ні державний реєстратор, ні реєстраційна служба відповідного органу юстиції не брали участь в даній справі, що унеможливлює прийняття рішення про зобовязання їх скасувати державну реєстрацію.

Тому позовну заяву в цій частині слід залишити без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК України.

Поскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України частково стягуються і судові витрати. Всього позивачем сплачено 4 400 грн. судового збору, до стягнення підлягає половина понесених витрат 2 200 грн.

Керуючись ст. ст.. 207, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року скасувати.

Витребувати квартиру АДРЕСА_5 із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6.

Позовну заяву в частині скасування запису про реєстрацію права власності у Реєстрі прав власності залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати 2 200 грн.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :