Справа № 2/489/2687/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Вказував на те, що в 2002 р. вона та її мати ОСОБА_3 придбали у відповідача квартиру, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі. 28.05.2015 р. померла мати позивачки ОСОБА_3 На теперішній час позивачка не має можливості оформити свої спадкові права та розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не предявляє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати дійсним Договір № 3456-Л купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28.02.2002 р. між нею та її матірю, з одного боку та відповідачем, з іншого боку, зареєстрований на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі.

Відповідно до заяви позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житло від 15.10.1991 р., виданого Виконкомом Ленінської районної Ради народних депутатів та зареєстрованого в ММБТІ 15.10.1991 р. за № 17052 в реєстровій книзі № 94.

28.02.2002 р. на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за № 3456-Л був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - з іншої сторони.

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 28.05.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 27.03.2003 р. уклала шлюб з ОСОБА_5, та їй було присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачки порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_4 - з іншої сторони, зареєстрований 28.02.2002 р. на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за № 3456-Л - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: