Дата документу 30.11.2015
Справа № 334/7757/15-ц
Провадження № 2/334/3200/15
3 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :
головуючого судді - Нікітенко Н.П.,
при секретарі - Лапін О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Однак, відповідач ОСОБА_2 не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з нього і станом на 05.08.2015р., заборгованість за кредитним договором від 06.09.2013р. за №ICKGMCUІ.162508.003, становить 5447,39 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 792,38 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 1205,30 грн., поточної заборгованості по процентам 33,56 грн., простроченої заборгованості по процентам 1520,48 грн., та пені 1895,67 грн.
Тому банк, в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб, змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 жодного разу в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України, згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Згідно п. 5.3.6 кредитного договору, укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» та ОСОБА_2 банк має право в односторонньому порядку розірвати кредитний договір і вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту, шляхом направлення письмового повідомлення на адресу позичальника у випадку порушення позичальником зобовязань передбачених умовами кредитного договору.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору 06.09.2013р. за №ICKGMCUІ.162508.003, тому 02.09.2014р. на адресу боржника ОСОБА_2, ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» направив досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитними договором, яка залишилася без задоволення /а.с.7/.
Станом на 06.09.2013р., заборгованість за кредитним договором від 12.11.2013р. за №ICKGMCUL189437.004, становить 05.08.2015р., заборгованість за кредитним договором від 06.09.2013р. за №ICKGMCUІ.162508.003, становить 5447,39 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 792,38 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 1205,30 грн., поточної заборгованості по процентам 33,56 грн., простроченої заборгованості по процентам 1520,48 грн., та пені 1895,67 грн.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.
Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи те, що рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.02.2015р. за №44 у ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію цього банку, яка у відповідності до вимог п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому цей судовий збір, (243,60 грн.), підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.10,60, 212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» заборгованість за кредитним договором від 06.09.2013р. за №ICKGMCUІ.162508.003в сумі 5447,39 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь держави суму судового збору 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача про перегляд рішення, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: Нікітенко Н. П.