АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І. Б., Савчук М. В.

секретар Тодоряк Г. Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права на спадщину за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2015 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права на спадщину.

Зазначала, що 19 квітня 2005 року в с. Ванчиківці Новоселицького району померла її матір ОСОБА_8

Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в обєднанні селянських господарств «Ленінський шлях» в с. Ванчиківці Новоселицького району. Померла ОСОБА_8 заповіт не складала.

З 2001 року і до смерті ОСОБА_8 постійно проживала в її (позивачки) будинку по вул. Кошового, 28 в с. Ванчиківці Новоселицького району без реєстрації.

Посилаючись на неможливість оформлення спадщини у позасудовому порядку, ОСОБА_3 просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_8 на день її смерті 19 квітня 2005 року з нею за однією адресою по вул. Кошового, 28 в с. Ванчиківці Новоселицького району, встановити факт родинних відносин позивача з ОСОБА_8, як відносин доньки та матері, визнати за нею право на спадщину за законом у вигляді земельної частки (паю) в обєднанні селянських господарств «Ленінський Шлях» в с. Ванчиківці Новоселицького району.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково: встановити факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_8, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Посилається на неповне зясування обстави, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його підставності та доведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що 19 квітня 2005 року в с. Ванчиківці Новоселицького району померла ОСОБА_8

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді земельної частки (паю) в обєднанні селянських господарств «Ленінський шлях» в с. Ванчиківці Новоселицького району, що визнається сторонами.

Сторонами також визнається, що на час смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги були донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_9, який був зареєстрований по вул. Квітковій, 04 в с. Ванчиківці Новоселицького району за місце реєстрації спадкодавця та помер 26 січня 2007 року.

Спадкоємцями після його смерті є дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відповідачі у справі.

У справі встановлено, що спадкодавець була зареєстрована за адресою вул. Квіткова, 04 в с. Ванчиківці Новоселицького району.

Водночас, на підставі належним чином досліджених доказів: письмових доказів, показань свідків, обставин, визнаних відповідачами, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_8, з 2001 року і до смерті фактично постійно проживала у будинку позивача по вул. Кошового, 28 в с. Ванчиківці.

У звязку з цим доводи апелянта про недоведеність факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем є необґрунтованими.

Самі відповідачі в суді першої інстанції визнавали, що спадкодавець до та на час смерті проживала з позивачем у її будинку.

Апелянт посилається на розбіжності інформації в довідках сільської ради про місце проживання спадкодавця: в одному випадку це вул. Кошового, 28, а іншому - вул. Воробкевича, 28.

Проте така розбіжність пояснюється зміною назви вулиці, що мало місце за рішенням сільської ради від 11 вересня 2015 року.

Реєстрація спадкодавця за адресою вул. Квіткова, 4 та дані про головування у колгоспному дворі впродовж 1990-1991 років, як про це стверджує апелянт, не спростовують висновку суду першої інстанції про постійність місця проживання спадкодавця станом на день її смерті у будинку позивача.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час її смерті відповідає нормі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та розглянув вимогу ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, яка не заявлялася, є безпідставними, оскільки такої позовної вимоги суд не розглядав.

Доводи апелянта про можливе порушення прав третіх осіб внаслідок відсутності відомостей про наявність заповіту, договору довічного утримання ґрунтуються лише на припущеннях.

Апелянт посилається на недотримання позивачем досудового порядку оформлення спадщини у нотаріальній конторі, відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Проте у справі встановлено, що зважаючи на відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (пай), документів про родинні відносини між позивачем та спадкодавцем, документів про постійність проживання позивача зі спадкодавцем на час її смерті, позивач позбавлена, в т.ч. з огляду на невизнання її права на спадщину відповідачами, можливості оформити спадщину в нотаріуса у позасудовому порядку.

Доводи апелянта про те, що позивач не зверталася до нотаріуса щодо оформлення спадщини спростовуються змістом довідки державного нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори № 578/01-16 від 3 квітня 2015 року (а.с.15).

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що позивач звернулася до суду за межами позовної давності.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 своєчасно прийняла спадщину, а оформлення права власності на спадкове майно не обмежується певним терміном.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування чи зміни.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді І. Б. Перепелюк

ОСОБА_10