Справа № 182/2536/15-ц
Провадження № 2/0182/1972/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.10.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря - Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з неї 4000 грн. , оплачені відповідачу як гонорар за надані адвокатські послуги, а також просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

В обґрунтування позову послалась на те, що 24.05.2011 року вона уклала з адвокатом ОСОБА_2 договір про надання правової допомоги, який оформлено довіреністю від 24.05.2011 року. За довіреністю вона оплатила адвокату ОСОБА_2 4000 грн. Однак відповідач свої зобов'язання не виконала, не здійснила належну правову допомогу, кошти отримані не відпрацювала, оскільки складені нею позови були неправильно та некваліфіковано складені та повернуті без розгляду, а під час розгляду справ просила засідання переносити без будь-яких причин. Добровільно відповідач їй кошти не повертає та на її звернення не реагує, змінила свою адресу та просто зникла, внаслідок чого вона страждає безсонням, втратила спокій, підвищився тиск, її незаконно розлучили з онучкою, яка є смислом її життя. Від адвоката ОСОБА_2 постраждали і інші люди, внаслідок аморальної та некваліфікованої поведінки адвокат ОСОБА_2 позбавлена права займатися адвокатською діяльністю ( а.с. 1-3,78).

В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду телеграму про розгляд справи в її відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі. ( а.с.86)

Відповідач подала до суду заперечення проти позову та просить суд розглянути справу за її відсутності ( а.с. 91) В письмових запереченнях відповідач просить застосувати строки позовної давності до вимог ОСОБА_1, оскільки вона працювала з ОСОБА_1 протягом грудня 2010 року по березень 2012 року за довіреністю, договір не укладала і як адвокат з нею не працювала. Кошти від ОСОБА_1 не отримувала. ОСОБА_1 лише компенсувала її витрати на поїздки до Москви. Моральну шкоду вона також ОСОБА_1 не завдавала, оскільки писала багато звернень, виконувала багато її доручень, однак ОСОБА_1 було все не так.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2011 року ОСОБА_1 за довіреністю уповноважила ОСОБА_2 бути її представником і безпосередню представляти, здійснювати, захищати права та законні інтереси Довірителя ( а.с.4)

На спірні правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу України, а саме ст.ст. 237-250 Цивільного кодексу України, та норми Закону України "Про адвокатуру" N 2887-XII від 19.12.92 року, який був чинним на момент виникнення правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Довіреності.

Так, згідно ч. 1ст. 5 Закону України "Про адвокатуру", адвокати дають консультації і роз'яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; складають заяви, скарги та інші документи правового характеру; здійснюють представництво в суді, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами.

Позивач посилається на недоліки в наданих їй юридичних послугах, внаслідок чого не стала опікуном онучки, однак за недосягнення позитивного результату для клієнта, якщо його становище наперед є програшним чи майже безнадійним адвокат не відповідає.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не надала суду ніяких належних доказів, що відповідачбайдуже виконувала свої обов'язки за довіреністю.

Також ОСОБА_1 не надала належних доказів, що за юридичні послуги, які надавалися адвокатом ОСОБА_2 вона сплатила гонорар в розмірі 4000 грн., договір між сторонами про надання правової допомоги не укладався, а тому вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 4000 грн. гонорару задоволенню не підлягають.

Також позивачка звернулась з вимогою про відшкодування з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню судом, оскільки не було доведено належними доказами протиправність дій відповідача щодо неї, наявність у неї моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою, і більш того не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та захворюваннями, які виникли у позивача.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача безпідставні та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 88 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави судовий збір щодо майнових вимог в розмірі 487 грн. 20 коп. та судовий збір щодо немайнових вимог в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись Законом України «Про адвокатуру» N 2887-XII від 19.12.92 року, ст. 237-250, 1166-1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити

Компенсувати за рахунок держави судовий збір щодо майнових вимог в розмірі 487 грн. 20 коп. та судовий збір щодо немайнових вимог в розмірі 487 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова