Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Яблонській Я.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

11.09.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Василівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року в розмірі 16358,31 грн. та судові витрати у розмірі 1218,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що 26.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін. В порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 31.07.2015 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року у загальному розмірі 16358,31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2719,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9803,76 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2580,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 755,16 грн. До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року у добровільному порядку не погасила, тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник позивача ОСОБА_2 просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві та наданих суду письмових поясненнях, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.21,40-43).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, за участю її представника ОСОБА_3 (а.с.51).

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому

законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується розпискою представника позивача в отриманні судової повістки, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано (а.с.77).

В судових засіданнях, в яких раніше приймав участь представник відповідачки ОСОБА_3, проти позову заперечував, посилаючись на пропуск позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» строків позовної давності звернення до суду з даним позовом, надав письмові заперечення проти позову, які містяться в матеріалах справи (а.с.31-33).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 26.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості

за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно відміток Банку на заяві позичальника ОСОБА_1, останній 26.05.2006 року було видано картку № 745744 (а.с.8 зворот).

Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із заяви позичальника, умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8-14).

Згідно наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_4 "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.19). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з ОСОБА_5 ЄРДПОУ серії АА № 241170 від 21.07.2009 року (а.с.17).

При оформленні кредитної картки позичальник ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві про видачу кредиту від 26.05.2006 року (а.с.8 зворот).

Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року, відповідач ОСОБА_1 станом на 31 липня 2015 року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.05.2006 року у загальному розмірі 16358,31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2719,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9803,76 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2580,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 755,16 грн. (а.с. 4-7).

Вказаний розрахунок відповідачем ОСОБА_1 в ході розгляду даної справи не оспорений.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка у силу вимог ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення; позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу; у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті; несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів; відповідно до вимог ст.266, ч.2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Посилання у письмових запереченнях представника відповідача ОСОБА_3, який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1, на пропуск позивачем ПАТ КБ ПриватБанк строку позовної давності, суд вважає помилковими та до уваги не приймає, оскільки як вбачається з наданої позивачем ОСОБА_5 № 30.1.0.0/2-20151105/805 від 09.11.2015 року, видана позичальнику ОСОБА_1 картка № 745744 має термін дії до 31.05.2013 року, перевипуску картки не було (а.с.50,67), а з позовом до суду позивач звернувся 11.09.2015 року. Також твердження відповідача у письмових запереченнях проти позову про сплив строку позовної давності звернення позивача ПАТ КБ ПриватБанк до суду спростовуються наданою позивачем випискою про рух коштів за карткою позичальника ОСОБА_1П за № 745744 (а.с.44-49), з якої вбачається, що прострочена заборгованість у позичальника ОСОБА_1 виникла 30.11.2012 року, а з позовом до суду позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся 11.09.2015 року.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримано строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за укладеним кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачем ОСОБА_1 до теперішнього часу у добровільному

порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним Договором №б/н від 26.05.2006 року, яка виникла станом на 31.07.2015 року, в загальній сумі 16358 (шістнадцять тисяч триста пятдесят вісім) гривень 31 копійка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТКБ «ПриватБанк» в судовому порядку.

Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 526, 623, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» (49094 м.Дніпропетровськ вул.Набережна Перемоги, буд.50, , рахунок № 3111, МФО № 305299 ПАТ КБ «Приватбанк») заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2006 року в розмірі 16358 (шістнадцять тисяч триста пятдесят вісім) гривень 31 копійку, витрати по оплаті судового збору в сумі - 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок, а всього 17576 (сімнадцять тисяч пятсот сімдесят шість) гривень 31 копійку.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6