Номер провадження: 22-ц/785/7752/15
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Джинчарадзе Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання права користування земельною ділянкою, про зобов'язання прийняти в експлуатацію збудовані без дозволу прибудови за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 04.12.2013,-

встановила:

16.10.2012 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Одеської міської ради, Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_3 є власниками в рівних частках 7/10 частин житлового будинку № 12 з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та складається з однієї кам'яної житлової будівлі, загальною житловою площею 24,1 кв.м., зазначеного на схематичному плані літерою "А" та надвірних споруд - "Б"- сарай, "В"- вбиральня, "Г"- огородження, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до житлового будинку "А" зробили прибудову літ. "а2" та двоповерхову прибудову літ. "А1", прибудову літ. "а" збільшено на 40%, побудовано літню кухню літ. "Л", сараї літ. "Д,Е,Ж".

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2013 року позовні вимоги задоволено частково та зобов'язано інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийняти в експлуатацію прибудовані без дозволу на виконання будівельних робіт прибудови літ. "А1, а, а1" до житлового будинку літ. "А", тамбур літ. "а2", сараї літ. "Д,Е,Ж" та літню кухню літ. "Л" по АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Одеська міська рада, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає у нормам матеріального та процесуального права 05.08.2015 року надала до суду апеляційну скаргу про скасування заочного рішення та про постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вище вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками в рівних частках 7/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною житловою площею 24,1 кв.м., зазначеного на схематичному плані літерою "А" та надвірних споруд "Б"- сарай, "В"- вбиральня, "Г"- огородження, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв.м. /а.с.7/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до житлового будинку "А" збудували прибудову літ. "а2" та двоповерхову прибудову літ. "А1", прибудову літ. "а" було збільшено на 40%, побудовано літню кухню літ. "Л", сараї літ. "Д, Е, Ж".

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій», що діяв під час виникнення спірних правовідносин, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Відповідно до ст. 29 цього Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Як передбачено ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом нового об'єкта архітектури.

Відповідно до п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поверхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку,

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що однією із основних вимог містобудування є забезпечення будівництва об'єктів відповідно до затверджених в установленому порядку І проектів цих об'єктів.

Проте, наведені вимоги законодавства позивачем дотримані не були.

Пунктом 5.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №273 від 5 грудня 2000 року, що діяв під час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст.376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, а особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що, зобов»язавши інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийняти в експлуатацію прибудову до будинку АДРЕСА_1, суд першої інстанції фактично визнав за ОСОБА_2 право власності на самочинне будівництво, що протирічить нормам ст. 376 ЦК України.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Порядок набуття та реалізації права на землю, зокрема порядок набуття права власності на землю громадянами регламентовано у Главі 19 ЗК України.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, і районних державних адміністрацій.

Згідно зі статтею 17 ЗК України розпорядження землями державної власності, у тому числі й надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної власності відповідно до статті 116 ЗК України є рішення органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або результати аукціону.

Згідно ст.ст. 84, 122 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності.

Між цим, Одеська міська рада, відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, є єдиним органом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками, розташованими в межах міста Одеси, в тому числі, і земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1, на якій знаходиться об'єкт нерухомості, чим, на думку колегії суддів, порушено інтереси останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов»язання інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийняти в експлуатацію прибудову до будинку АДРЕСА_1 та в цій частині в задоволенні позову відмовити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2013 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов»язання інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийняти в експлуатацію прибудову до будинку АДРЕСА_1 та в цій частині в задоволенні позову відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

В.Д.Коротков