Справа № 191/2851/15-ц
Провадження № 2/191/1271/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гречко Ю.В.

при секретарі - Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу з відповідачем вона має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім, однак продовжує навчання у державному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський коледж транспортної інфраструктури» на третьому курсі денної форми навчання. Проживає син разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач припинив виплату аліментів у зв'язку з досягненням сином повноліття. Відповідач офіційно не працює, але є працездатним, тому в змозі сплачувати аліменти. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти до закінчення навчання сином в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700,00 грн. Також зазначила, що з відповідача стягнено аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу, однак це було зроблено навмисно з метою ухилення від сплати аліментів на користь позивача. Вона працює на залізниці і майже половина заробітної плати віддає на навчання та утримання сина. Стипендія сина складає приблизно 400,00 грн. на місяць.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав частково і зазначив, що, оскільки він не працює та немає заробітків в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500,00 грн. щомісячно. На дитину від другого шлюбу аліменти не сплачує і проживає з тією жінкою однією сім'єю. Жінка є інвалідом третьої групи. Його батьки є пенсіонерами, вони отримують пенсію і проживають окремо. Не працює він з січня 2015 року, оскільки шукає роботу. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. Проживає разом з жінкою ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5. Дружина працює в лікарні медичною сестрою, її заробіток складає 1500 - 1800 грн. на місяць.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія свідоцтва про шлюб; довідка навчального закладу від 14 липня 2015 року: довідка Мар'ївської сільської ради від 14 серпня 2015 року; копії авспортів позивача та сина; копія свідоцтва про народження відповідача; копії пенсійних посвідчень батьків відповідача; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія пенсійного посвідчення ОСОБА_4; копія довідки МСЕК.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21 липня 1997 року вбачається, що у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський коледж транспортної інфраструктури» №222 від 14 липня 2015 року ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі на третьому курсі за спеціальністю «Технічне обслуговування та ремонт пристроїв електропостачання залізниць», форма навчання денна, на повному державному забезпеченні не знаходиться. Закінчує навчання 30 червня 2017 року.

Довідкою виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №1275 від 14 серпня 2015 року підтверджується факт проживання ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1.

Отже, судом встановлено, що повнолітній син сторін по справі на даний час навчається в навчальному закладі, проживає разом з позивачем, яка утримує сина, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття позивачу не надає.

У відповідності до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні не оспорювався факт знаходження дитини на утриманні позивача, у зв'язку з чим ці факти є встановленими згідно ч.1 ст.61 ЦПК України. Із цього вбачається, що відповідач зобов'язаний утримувати сина до закінчення навчання, однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні, він не працює і у зв'язку з цим вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердої грошової суми є обґрунтованою, оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід.

Визначаючи розмір аліментів суд керується вимогами ч.1 ст.182 СК України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено у судовому засіданні та не оспорювалося сторонами, позивач проживає разом з сином, який навчається, потребує матеріальної допомоги і позивач самостійно його утримує.

Факт того, що відповідач офіційно не працює, не може бути підставою для звільнення його від обов'язку сплачувати аліменти, оскільки він є працездатним, має можливість працювати та сплачувати аліменти.

З приводу свого стану здоров'я відповідач не скаржився і жодних доказів несення ним додаткових витрат на його покращення суду не надавав.

Факт стягнення з нього аліментів на користь другої дружини ОСОБА_4 не має значення для визначення розміру аліментів, оскільки відповідачем у судовому засіданні було визнано, що насправді він проживає разом з дружиною та дитиною однією сім'єю і аліменти з нього не стягуються.

Факт наявності у відповідача батьків пенсійного віку також не може бути врахований, оскільки відповідач у судовому засіданні пояснив, що з батьками він не проживає і вони отримують пенсію, тобто батьки не перебувають на утриманні відповідача.

Той факт, що дружина відповідача є інвалідом третьої групи, підтверджується копією пенсійного посвідчення, однак вона працює, отримує дохід та не перебуває на утриманні відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності.

Отже, вирішуючи справу по суті, суд враховує, що відповідач є працездатним, має іншу дитину, жодних стягнень за виконавчими документами не має, офіційно не працює.

Позивач працездатна, працює, забезпечує повнолітнього сина під час його навчання, оскільки отримана ним стипендія в розмірі приблизно 400,00 грн. не достатня для навчання та проживання. Син не одружений, дітей не має.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина, і, з урахуванням матеріального стану сторін, вимог розумності і справедливості, розмір аліментів повинен становити 700,00 грн. на місяць.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, ст.ст.8, 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилася в с.Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 19 серпня 2015 року і до припинення сином навчання у навчальному закладі, тобто до 30 червня 2017 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави в особі Управління Державного казначейства України у м.Синельникове Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, р/р: 0034, Банк одержувача: Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, МФО: 805012, КБКД: 22030001, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: Ю. В. Гречко