Провадження № 2/127/6029/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Сєрих В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про припинення договору поруки.

В позовній заяві зазначається, що 20 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено рамкову угоду №SMERS00751, за якою позичальник отримав кредити на загальну суму не більше 70 000 доларів США, загальний строк встановлено 84 місяці, умови та порядок надання кредитних продуктів визначаються додатковими договорами. 20 березня 2008 року на виконання Рамкової угоди між відповідачами було укладено Договір про надання траншу №SME0009770 від 20 березня 2008 року. Відповідно до даного договору ПАТ «Альфа-Банк» зобовязався надати кредит в сумі 70 000 доларів США на строк 84 місяці зі сплатою 15% річних за користування кредитом. 17 квітня 2008 року на виконання Рамкової угоди між відповідачами було укладено Договір про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року. Відповідно до даного договору ПАТ «Альфа-Банк» зобовязався надати кредит в сумі 15 000 доларів США на строк 83 місяці зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом. 17 квітня 2008 року в забезпечення виконання Рамкової угоди №SMERS00751 від 20 березня 2008 року та договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем було укладено договір поруки №SMERS00751/3 від 17 квітня 2008 року.

16 квітня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до рамкової угоди №SMERS00751 від 20 березня 2008 року. 16 квітня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до договору про надання траншу №SME0009770 від 20 березня 2008 року. 16 квітня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року. 01 вересня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до рамкової угоди про збільшення строку кредитування. 01 липня 2010 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до договору про надання траншу №SME0009770 від 20 березня 2008 року. 01 липня 2010 року між відповідачами було укладено Додаткову угоду до Договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року.

Позивач зазначає, що всі вищезазначені зміни до кредитного договору, що в свою чергу збільшують розмір відповідальності, не були погоджені з поручителем, про що свідчить відсутність будь-яких додаткових договорів до договору поруки. Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, тому договір поруки слід вважати припиненим з 16 квітня 2009 року (з моменту першого збільшення обсягу відповідальності).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. До початку розгляду справи надав заяву в якій просив слухати справу без його присутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Альфа-Банк» ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. До початку розгляду справи надав заяву в якій просив слухати справу без його присутності, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Су,д дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено Рамкову угоду №SMERS00751, за якою банк надає позичальнику кредит на загальну суму не більше 70 000 доларів США, загальний строк встановлено 84 місяці, умови та порядок надання кредитних продуктів визначаються додатковими договорами (а.с. 3).

17 квітня 2008 року на виконання вищезазначеної рамкової угоди між сторонами було укладено договір про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року. Відповідно до даного договору банк зобовязався надати кредит в сумі 15 000 доларів США на строк 83 місяці зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом (а.с. 6).

17 квітня 2008 року в забезпечення виконання рамкової угоди №SMERS00751 від 20 березня 2008 року та договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року між банком та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №SMERS00751/3 від 17 квітня 2008 року. Відповідно до даного договору, сторони дійшли згоди про те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями ОСОБА_2, які виникають з умов рамкової угоди №SMERS00751 від 20 березня 2008 року та договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року, в повному обсязі цих зобовязань, незалежно від отримання або неотримання вимог кредитора про погашення кредитного договору (а.с. 8).

16 квітня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до рамкової угоди №SMERS00751 від 20 березня 2008 року. Відповідно до умов даного додаткового договору, останній вносить зміни до кредитного договору, а саме у п.4.7 Кредитного договору, який викладено в новій редакції, та встановлено третейське застереження щодо вирішення спорів (а.с. 9).

16 квітня 2009 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року. Відповідно до умов даного додаткового договору, було внесено зміни до договору про надання траншу, зокрема, пунктом 2 додаткової угоди вносяться зміни у пункт 5.1. договору про надання траншу, передбачаються більш широке визначення умов за яких можливо здійснити дострокового стягнення всього кредиту (а.с. 10).

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди, вносяться зміни у пункт 5.6. договору про надання траншу, зокрема, передбачається обовязок позивальника достроково повернути кредит та інші нарахування за ним протягом пяти календарних днів з дня відправлення кредитором письмової вимоги про дострокове повернення у випадках передбачених у п.п. 5.1., 5.4 договору , в тому числі, але не виключно у разі, якщо позичальник не погодиться з запропонованими кредитором розмірами процентів та/або не укладе додаткову угоду про внесення змін.

Відповідно до пункту 8 додаткової угоди, вносяться зміни у пункт 5.11. договору про надання траншу, зокрема, передбачається право банку ініціювати зміну розміру процентів. У разі, якщо позичальник відмовиться від запропонованих змін та/або не укладе додаткову угоду , кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів.

Пунктом 1 додаткової угоди, відповідачі дійшли згоди про те, що у звязку із внесенням змін до графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком № 1, викласти додаток № 1 до договору у новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди.

Відповідно до змінено графіку повернення кредиту, в порівняння з попереднім графіком, вбачається збільшення щомісячних платежів з 289 доларів США. на 298 доларів США, починаючи з 15 серпня 2009 року. Також, як вбачається з графи «Всього» сума внеску збільшилась з 23 940 дол. США 60 центів на 24 186 дол. США 64 центи (а.с. 71-72, 14-15).

01 вересня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до рамкової угоди про збільшення строку кредитування з 84 до 108 місяців. Тобто, відбувається відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами (а.с. 16).

01 липня 2010 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до договору про надання траншу №SME0011724 від 17 квітня 2008 року (а.с. 19, 20).

Відповідно до умов даного додаткового договору, сторони погодили про внесення зміни до договору про надання траншу, зокрема, відповідно до пункту 1 додаткової угоди - змінюється розмір процентної ставки: з 01 липня 2010 року 2 %, але з 16 червня 2011 року 19,55 % (в порівнянні з попередньою 14,5% річних) (відповідно вносяться зміни у п.1.1 основного договору).

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди - обмежується право дострокового погашення кредиту у період з 01 липня 2010 року по 15 червня 2011 року.

Відповідно до пункту 6 додаткової, угоди встановлюється неустойка за дострокове повернення кредиту у непередбачений договором строк (відповідно вносяться зміни у п. 5.5.7). Період дострокового повернення кредиту складає з 15 червня 2010 року по 15 червня 2011 року, розмір неустойки в гривні буде збільшуватись з 512 грн. 97 коп. до 12 268 грн. 16 коп. (а.с. 19 зворотній бік).

Таким чином, даною додатковою угодою встановлюється додаткова відповідальність.

Відповідно до пункту 4.5 Договору поруки, всі додатки, зміни та доповнення до цього договору є його невідємною частиною за умови їхнього підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора.

Вищезазначені зміни до кредитного договору (договору траншу), які в свою чергу збільшують розмір відповідальності боржника не були погоджені з поручителем, про що свідчить відсутність будь-яких додаткових договорів до договору поруки.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, відповідно до вимог частини 1 статті 559 ЦК України у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання можуть виникнути через різні обставини: збільшення розміру плати за кредит, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами, підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо.

Тобто, підставою для припинення поруки є зміна основного зобов'язання, що спричиняє збільшення відповідальності поручителя, без його згоди. Як випливає із частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

При ухваленні такого рішення суд застосовує правові позиції Верховного суду України, викладені в постановах від 24 червня 2015 року у справі №6-701цс15, від 10 вересня 2014 року справа №6-70цс14, від №6-112цс12 від 10 жовтня 2012 року.

Так, відповідно до постанови від 24 червня 2015 року у справі №6-701цс15, зокрема, виходячи з аналізу зазначеної правової норми (ч.1 ст. 559 ЦК України) порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Установлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. (№ 6-70цс14 від 10 вересня 2014).

Відповідної згоди на зміну зобовязання позивач - поручитель не надавав, а тому договір поруки слід вважати припиненим, починаючи з 16 квітня 2009 року, тобто вже з моменту першого збільшення обсягу відповідальності.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно статті 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 3, 16, 547, 559, 629, 654 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати договір поруки №SMERS00751/3 від 17 квітня 2008 року укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 припиненим, починаючи з 16 квітня 2009 року.

Стягнути в рівних частках з Публічного акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання рішення суду.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6