"05" червня 2015 р. Справа № 363/2000/15-ц
У Х В А Л А

05.06.2015р. Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною розписки від 30.01.2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною розписки від 30.01.2012 року, написаної ОСОБА_2 про отримання нею, в борг коштів в сумі 150000 гривень у ОСОБА_3 Ухвалою судді від 13.05.2015 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, у звязку із її невідповідністю вимогам ст.119 ЦПК України, та запропоновано позивачу їх усунути шляхом надання уточненої позовної заяви.

02.06.2015 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява.

Подання позовної заяви має відбуватися з дотриманням певних умов, зокрема передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, позивачем подано позовну заяву до відповідача ОСОБА_2, але у новій редакції порушується питання про визнання розписки від 30.01.2012 року, вже фіктивної, але як і раніше не залучаються усі сторони даної розписки у якості сторін по справі, а саме ОСОБА_3

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Таким чином, вимога суду щодо залучення усіх сторін спірної розписки у якості відповідних сторін по справі, позивачем виконано не була.

Крім того, позивачем заявлено нову вимогу, а саме щодо визнання недійсною угоди купівлі-продажу автомобіля марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, але як і при визнанні правочину недійсним, не залучено у якості відповідної сторони ОСОБА_4, яка безпосередньо є учасником правочину, який позивач просить визнати недійсним.

Згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивач повинен викласти зміст позовних вимог; обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Так позивач зазначає, про необхідність визнання договору купівлі-продажу недійсним, але він не посилається на жоден із доказів про наявність такого договору, до позову долучено копію пояснень відповідача, але дана копія не відповідає вимогам законодавства, а саме не завірена належним чином.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядаючи справи за позовами про визнання оспорюваного правочину недійсним, повинні застосовувати наслідки його недійсності, про які заявляє сторона, але у порушення даної вимоги позивачем не зазначено про застосування наслідків недійсності правочину.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною розписки від 30.01.2012 року залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки заяви шляхом подання нової позовної заяви у строк пять днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Котлярова