Справа № 344/8210/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2788/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 28 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття їх з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, у якій тимчасово були зареєстровані відповідачі.

Посилаючись на те, що з грудня 2008 року відповідачі в квартирі не проживають, участі в утриманні житла не приймають, комунальні послуги не оплачують, просили визнати ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування квартирою №54 по вул. Горбачевського, 9 в м. Івано-Франківську та зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції зроблено невірний висновок про те, що відповідачі з грудня 2014 року не проживають у квартирі, оскільки ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 у своїх клопотаннях про розгляд справи без їх участі, підтвердили факт того, що вони не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2008 року та не заперечували проти позову.

Крім того вказує, що відповідачі не є родичами позивачів та жодних документів на підтвердження зворотного у матеріалах справи немає.

Зазначає, що вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку в позасудовому порядку є правом, а не обовязком сторін, а також він та ОСОБА_2 не мають впливу на ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_6 для реалізації свого права.

У звязку з наведеним, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених мотивів.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу визнав.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, направили суду нотаріально засвідчені заяви в яких просять проводити розгляд справи без їх участі, проти зняття з реєстраційного обліку не заперечують.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Обґрунтовуючи вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою та зняття їх з реєстраційного обліку, позивачі посилалися на те, що відповідачі з грудня 2008 року в квартирі не проживають, будь-яке належне їм майно в квартирі відсутнє, участі в утриманні майна не приймають, а реєстрація у квартирі перешкоджає здійсненню їх прав власників на вільне користування і розпорядження майном.

Як на правову підставу для задоволення позову позивачі посилалися на норми статей 71, 72 ЖК України з тих підстав, що відповідачі понад встановлені законом строки не проживають в квартирі. Крім того, позивачі також посилалися на норми ст. 403, 405, 406 ЦК України, які передбачають право користування чужим майном, зміст та припинення сервітуту та втрату членом сімї власника житла права на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Згідно будинкової книги в даній квартирі є тимчасово зареєстрованими відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

В процесі розгляду справи судом першої інстанції, на адресу суду відповідачами було направлено клопотання, в яких вони позовні вимоги визнали та проти зняття з реєстраційного обліку не заперечили.

Згідно ч. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України N 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відсутні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в судовому порядку.

З пояснень в засіданні апеляційного суду відповідача ОСОБА_5 та представлених нотаріально засвідчених заяв відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вбачається, що відповідачі в будь-яких родинних стосунках з позивачами не перебувають, проти зняття з реєстраційного обліку не заперечують, в той же час зазначають, що в добровільному порядку знятись з реєстрації не мають змоги.

З огляду на наведені обставини, слід дійти висновку, що між сторонами відсутній спір щодо права користування квартирою №54 по вул. Горбачевського, 9 в м. Івано-Франківську.

В той же час питання зняття відповідачів з реєстрації за вищевказаною адресою здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Посилання апелянта на те, що відповідачі в добровільному порядку знятись з реєстрації не мають змоги не дає підстав для висновку для зняття їх з реєстрації в судовому порядку.

Рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 28 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_8