АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/978/15-ц 22-ц/774/2004/К/15
Справа № 211/978/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2004 /К/15 ОСОБА_1
Категорія № 50 (ІІІ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

секретар: Петренко К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання ,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є її батьком. Вона навчається, потребує матеріальної допомоги, але добровільно допомогу від батька, який працює, не отримує.

Просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_3 аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його доходу ( заробітку) на період навчання до 21 червня 2018 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 року, в якому усунуто описку ухвалою суду від 10 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання - до 21.06.2018 року, починаючи стягнення з 16.02.2015 року. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що судом першої інстанції не враховано, що в нього на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, на користь яких він сплачує аліменти та надає матеріальну допомогу для їх лікування.

Судом не досліджено дохід третьої особи ОСОБА_4 з якою проживає позивач. Не надано оцінки майнового стану позивача. Не враховано, що відповідач не має матеріальної можливості надавати допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_3 записаний батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Позивач ОСОБА_2 навчається за державним замовленням на денній формі навчання в Криворізькому металургійному інституті ДВНЗ "Криворізький національний університет" за напрямом підготовки "Металургія", зарахована до навчання наказом № 1005-су від 11.08.2014 року (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_3 працює водієм в ПАТ "Кривбасзалізрудком", має дохід за період з 11.2014 року по 04.2015 року без відрахувань у розмірі 27697,69 коп. ( а.с. 23).

Згідно виконавчого листа № 2-2738/2011 рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2012 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання доньки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 30 ).

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст. 198,199,200 СК України та дійшов висновку, що ОСОБА_2, у зв'язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_3, має можливість її надавати у розмірі 1/8 частини від заробітку ( доходу). Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний розмір аліментів є достатнім для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги відповідача в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягнутих аліментів такими, що заслуговують на увагу.

З довідки про прибутки наданої ПАТ «Кривбасзалізрудком» за № 1258 від 02 червня 2015 року видно, що відповідач ОСОБА_3 працює водієм автотранспортних засобів, його середньомісячний дохід складає 4616,28 грн. з урахуванням обовязкових платежів ( а.с.23).

Згідно довідок ПАТ «Кривбасзалізрудком» виданих за місцем роботи відповідача видно, щомісячно з нього утримується аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 0,33%, а також по січень 2015 рік з нього утримувались аліменти на користь ОСОБА_4 ( а.с.27).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Тернавської районної у місті ради №344 від 04 червня 2015 року ОСОБА_5 працює у ДНЗ №211 пом.вихователя та отримує середньомісячний заробіток = 1329,26 грн. ( а.с.28).

Виходячи з розрахунку доходу відповідача ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_5 перебуванням на його утриманні двох малолітніх дітей, на кожного з членів сімї сукупний дохід складає 1486 грн.

Повнолітня донька відповідача ОСОБА_2, навчається за денною формою навчання, що виключає можливість працевлаштування і отримує стипендію у розмірі 734,25 грн., що підтверджується довідкою Криворізького металургійного інституту від 05 лютого 2015 року , термін навчання закінчується 30 червня 2018 року( а.с.5).

Мати позивача, третя особа ОСОБА_4 працює на ПАТ «ОСОБА_7 Кривий Ріг» та отримує середньомісячну заробітну лату 8557,54 грн. З урахуванням сукупного доходу сімї витрати на кожного складають по 4645,89 грн.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не врахування судом додаткових витрат на медичне лікування, які здійснює відповідач, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів, чеків, довідок про розмір витрачених коштів на лікування, в розумінні ст.56-59 ЦПК України на їх підтвердження не надано, тому колегія суддів не приймає до уваги.

З урахуванням доходу позивача, її матері третьої особи та відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не досліджено в повній мірі матеріальне становище сторін , тому розмір стягнутих аліментів, підлягає зменшенню з 1/8 до 1/10 частини від заробітку ( доходу) відповідача, у звязку із чим, рішення суду відповідно до п.п.1,3, ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2015 в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання змінити , зменшивши їх з 1/8 до 1/10 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: