У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на Ѕ частину квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що з 1998 року по лютий 2013 року з відповідачем ОСОБА_5 проживала однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1. За час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. У 2005 році прийняли рішення про укладення договору будівельного підряду про дольове житлове будівництво ТОВ «Укрстандарт», об'єктом якого стала квартира АДРЕСА_2, загальною площею 62, 7 кв. м, внески на будівництво якої сплачувалися із сімейного бюджету. Після здачі будинку у експлуатацію у 2008 році за спільні кошти було розпочато ремонтно-оздоблювальні роботи. Крім того, у 2008 році за спільні кошти було придбано автомобіль марки «Хюндай Туксон», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який у 2011 році відповідачем було продано ОСОБА_8, а спірну квартиру АДРЕСА_2 відповідач продав ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу від 24 квітня 2013 року, посвідчено приватним нотаріусом Романішиним Я.О., зареєстрованого за № 385. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила встановити факт сумісного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 з 1998 року по лютий 2013 року, квартиру АДРЕСА_2 визнати спільним сумісним майном, набутим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період спільного проживання та поділити; визнати право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину зазначеної квартири.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів щодо спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 й спільного придбання квартири та іншого майна.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська