Справа № 509/4196/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополі скаргу боржника ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Одеської області ОСОБА_2 та зобовязання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2015 року, представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області Єрусланової О.О. в частині не направлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48094162 від 13.07.2015 р. та поновити ОСОБА_1 строк на добровільне виконання вищевказаної постанови ВП № 48094162 без нарахування 10% виконавчого збору, мотивуючи це не отриманням боржником ОСОБА_1 повідомлення чи квитанції, які б підтверджували відправлення на його адресу та отриманням ним постанови про відкриття виконавчого провадження, а також його намаганням в добровільному порядку сплатити суму боргу у розмірі 145478,24 грн. на користь стягувача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно виконавчого листа виданого 23.04.2015 р. Овідіопольським райсудом Одеської області.

В судовому засіданні представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримав скаргу.

Державний виконавець ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області Єрусланова О.О. просила суд відмовити у задоволенні скарги вважаючи її безпідставною

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали скарги, а також виконавче провадження ВП № 48094162, суд дійшов до висновку, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

У відповідності до положень ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 статті 387 ЦПК України передбачено якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» - державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч. 1 ст. 20 Закону).

Згідно із п.п. 23,24 Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку").

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (частина п'ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до приписів ст. 28 Закону - у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Статтею 31 вказаного Закону передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд встановив, що на підставі заяви стягувача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про відкриття виконавчого провадження і накладенням арешту на майно та кошти боржника в межах суми боргу та виконавчого листа Овідіопольського райсуду Одеської області від 23.04.2015 р. № 509/1930/14 виданого на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 14.11.2014 р., якою було залишено без змін рішення Овідіопольського райсуду від 14.11.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на відшкодування збитків 144037,86 грн. та витрат по сплаті судового збору 1440,38 грн., а всього 145478,24 грн. 13.07.2015 р. державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48094162 та постановою державного виконавця від 20.07.2015 р. по вказаному виконавчому провадженню було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу, що складає 14547,82 грн. у звязку з невиконанням боржником у наданий строк вищевказаного виконавчого листа (а.с. 22-24,39).

19.08.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 24-29,31-32).

Постановами державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 14.12.2015 р. було оголошено про розшук майна боржника та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 39 оборот аркуша).

В цей же день, 14.12.2015 р. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на момент розшуку майна боржника (а.с. 40).

Суд з`ясував і це було підтверджено в судовому засіданні державним виконавцем, що постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48094162 від 13.07.2015 р. було направлено нею на адресу боржника ОСОБА_1 без супровідного листа простою кореспонденцією без належних доказів отримання боржником вказаної постанови і в матеріалах виконавчого провадження відсутній доказ належного сповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження. Тобто, боржник ОСОБА_1, у встановленому ст.ст. 25 ч. 5, 31 Закону України «Про виконавче провадження» порядку - не повідомлявся державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, а тому вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню у звязку з порушенням державним виконавцем вказаних вимог Закону.

В той же час, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги в частині поновлення боржнику ОСОБА_1 строку на добровільне виконання постанови ВП № 48094162 без нарахування 10% виконавчого збору у звязку з тим, що вказана вимога не підлягає судовому захисту і розглядові судом, так як в даному випадку, суд не може втручатися в діяльність державного виконавця з приводу надання чи ненадання строку на добровільне виконання боржником рішення суду, враховуючи вимоги ст. 12 вказаного Закону про права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження та ч. 2 ст. 25 Закону, згідно з якою, в постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова, а також враховуючи той факт, що боржник не звертався до ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області з проханням про надання йому строку на самостійне виконання рішення суду і державним виконавцем не було йому в цьому відмовлено, проти чого не заперечували як представник боржника, так і державний виконавець.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,169,208-209,218,383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», «Інструкцією про проведення виконавчих дій», затверджену Наказом Мінюсту України № 74/5 від 15.12.1999 р., Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Одеської області ОСОБА_2 та зобовязання виконати певні дії задовольнити частково ;

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Одеської області ОСОБА_2 в частині не направлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48094162 від 13.07.2015 р. ;

3. В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.