НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6778/14
№ 2/183/3260/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 29.11.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у ЗАТ КБ «Приватбанк» у сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» у звязку із зміною найменування банку від 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів, що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умові та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування кредитною карткою» та «Тарифами банку».

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однієї із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до Умов кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування кредитною карткою».

У відповідності до ч.3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з поверненням кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

У порушення норм закону та умов договору, Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 05.10.2014 р. має заборгованість у розмірі 8 340,80 грн., яка складається з наступного:

- 1 421,99грн. заборгованість за кредитом;

- 6 045 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 373,37 грн. штраф (процентна складова).

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за кредитним договором не погашає.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним Договором відповідач порушив норми законодавства та Умови кредитного договору.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 29.11.2006 року у вищевказаному розмірі, а також стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн.

03.11.2015 року позивачем подана уточнена позовна заява, в якої позивач вказує, що 29.11.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком діх до 05/08, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 1000 грн. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Кредитний договір на даний час не є розірваним чи припиненим. Кінцевий термін дії картки (05/08), як вказує позивач в уточненнях до позовної заяви, визначає дату для здійснення позивальником остаточного розрахунку по погашенню кредиту, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобовязань за кредитним договором. Та припинення зобовязань в цілому.

Також, позивачем вказано, що у випадку неналежного виконання позивальником своїх зобовязань по кредиту та наявності простроченої заборгованості, зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У відповідності до ст. 536 ЦК України, позивач вважає, що відсотки є платою за користування чужими коштами, тому в уточненій позовній заяві просив стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті відсотків за період з 21.10.2011 року по 21.10.2014 року, що складає суму 2 538,54 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просить письмово суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає, подала до суду заперечення проти позову, заперечення на уточнення позовної заяви, а також заяву про застосування строку позовної давності. Позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, щодо стягнення боргу, оскільки кінцевий термін повернення кредиту, визначений строком дії картки становить травень 2008 року.

Згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

29.11.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав Позичальнику кредитний ліміт у сумі 1000,00 грн. зі сплатою 30,00% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» у звязку із зміною найменування банку від 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів, що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення,що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій,посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогою кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Суд вважає, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку.

Тому, звернення позивача із уточненою позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за відсотками за а саме за період з 21.10.2011 року по 21.10.2014 року, що складає суму 2 538,54 грн. не підлягає задоволенню, у звязку з порушенням строків звернення позивача за захистом своїх порушених прав, визначених ст. 257 ЦПК України.

Враховуючі вищевказане, суд вважає у позові Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підстав для стягнення на користь позивача судового збору не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 3,10,11, 14, 60, 61,88, 213, 215, 223, 257, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У позові Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської через Новомосковський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва