У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчого комітету Хустської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та виділення в натурі частки будинку,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2001 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2002 року він є власником 28/30 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкове майно складається із житлового будинку та надвірних споруд, до яких відносяться: літня кухня, вбиральня, огорожа та колодязь. Згідно договору дарування від 20 листопада 2002 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 2/30 частини зазначеного будинку. 05 червня 2008 року виконавчим комітетом Хустської міської ради ОСОБА_6 надано дозвіл на проведення реконструкції літньої кухні під житловий будинок. Станом на 20 листопада 2002 року ОСОБА_6 вже не була власником 2/30 будинку, оскільки подарувала свою частку ОСОБА_3 Рішенням Хустського районного суду від 20 жовтня 2009 року скасовано рішення № 472 від 05 червня 2008 року виконавчого комітету Хустської міської ради. Крім того, згідно рішення виконавчого комітету Хустської міської ради від 05 червня 2009 року № 327 було присвоєно окрему поштову адресу АДРЕСА_2, тобто господарській споруді, яка є складовою частиною будинку АДРЕСА_1. Цим же рішенням право власності на будинок АДРЕСА_2 було зареєстроване за ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після чого її донька - ОСОБА_4 оформила спадщину за заповітом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 жовтня 2013 року вона є спадкоємицею цілого будинку АДРЕСА_2. Право власності на будинок АДРЕСА_2 оформлено незаконно, шляхом обману. Позивач просив скасувати рішення виконавчого комітету Хустської міської ради від 05 червня 2009 року № 327 про присвоєння окремої поштової адреси будинку АДРЕСА_2 та про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 вказаного будинку, скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 жовтня 2013 року, видане на ім'я ОСОБА_4 приватним нотаріусом Ляшко В.О., виділити йому в натурі 28/30 частки будинку АДРЕСА_1 та виділити в натурі 2/30 частки ОСОБА_3

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення виконавчого комітету Хустської міської ради від 05 червня 2009 року № 327 в частині присвоєння окремої поштової адреси будинку АДРЕСА_2.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення виконавчого комітету Хустської міської ради від 05 червня 2009 року № 327 в частині присвоєння окремої поштової адреси будинку АДРЕСА_2, оскільки в ході судового розгляду позивачем та його представником не наведено переконливих доказів, які б давали суду підстави скасувати це рішення в цілому, а сам будинок, якому присвоєно АДРЕСА_2, не є відокремленим самостійним будівництвом, а є добудовою у вже існуючому будинку, що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчого комітету Хустської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та виділення в натурі частки будинку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов