РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства Банк Фінанси та Кредит про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 29.09.2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Класік» в іноземній валюті за № 300131/112909/6-14, відповідно до умов якого він розмістив вклад в розмірі 2329,80 доларів США, на строк з 29.09.2014р. по 29.03.2015р. зі сплатою 11,50 % річних.

28.04.2015 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу за договором. На даний час грошові кошти він не отримав і банк відповіді на його заяву не надіслав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про банківський строковий вклад в розмірі 2463,40 доларів США; пеню в розмірі 55,10 доларів США; суму інфляційних втрат в розмірі 660,20 доларів США; суму 3 % річних в розмірі 13,79 доларів США та моральшу шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що 29.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/112909/6-14 на 6 місяців в іноземній валюті. Відповідно до умов даного договору позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.7.105141.001 у сумі 2329,80 доларів США, на строк з 29.09.2014 року по 29.03.2015 року.

Згідно п. 2 договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 договору, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою 11,50 % річних.

Згідно п. 6 договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п. 5.2 Основних умов.

По закінченню строку вкладу, а саме 28.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділення банку з заявою про повернення банківського вкладу і нарахованих відсотків, що підтверджується копією заяви від 28.04.2015 року адресованої Голові Правління АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповіді від банку позивач не отримав, грошові кошти йому не виплачені.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтями 1060, 1061 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було виконано своїх зобов'язань за договором банківського строкового вкладу № 300131/112909/6-14 від 29.09.2014 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1 які б свідчили про відсутність боргу перед вкладником за договором банківського вкладу № 300131/112909/6-14.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню:

- сума вкладу в розмірі 2329,80 доларів США;

- 11,50 % річних в розмірі 133,96 доларів США ( 2329,80 х 11,50 % х 6 (строк розміщення вкладу) / 12 місяців);

- 3 % річних в розмірі 14,38 доларів США ((2329,80+133,96) х 3% х 71/365).

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором № 300131/112909/6-14 складає 2478,14 доларів США.

Разом із тим, суд не може вийти за межі позовних вимог в частині повернення банківського вкладу, відсотків по договору та 3 % річних, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в межах заявлених позовних вимог в розмірі 2477,19 доларів США.

В частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 660,20 доларів США суд відмовляє позивачу, оскільки інфляційні втрати нараховуються, лише якщо зобовязання вчинено в національній валюті.

Посилаючись на ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач просить стягнути пеню відповідача в розмірі 55,10 доларів США.

Частиною 5 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Судом установлено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав позивачу послугу, яка зводилася до прийняття ним від позивачів грошових сум з обовязком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договором банківського вкладу.

Після укладення цього договору між банком та позивачем виникли зобовязальні відносини, які регулюються нормами зобовязального права та положеннями укладеного договору. Положення ч. 5 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів, яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулює.

Таким чином, підстави для стягнення пені на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивачем не надано суду доказів підтвердження факту заподіяння моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав позивач, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходить.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми моральної шкоди суд вважає безпідставними, не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в розмірі 2477,19 доларів США.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» становить 547,89 грн. Також з відповідача на користь позивача суд стягує витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 грн., які підтверджуються копією квитанції № 17 від 09.06.2015 року.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610-612, 625, 1058-1061 ЦК України, ст. ст. 15, 88, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства Банк Фінанси та Кредит про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованість за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 300131/112909/6-14 від 29.09.2014 року в розмірі 2329,80 центів США, відсотки по договору в розмірі 133,60 доларів США та 3 % річних в розмірі 13,78 доларів США, що разом становить 2477,19 доларів США і за офіційним курсом гривні щодо долара США станом на 08.09.2015 року складає 54789,43 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у розмірі 547,89 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 300,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: