Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за договорами позики в розмірі

13 300 доларів США, що еквівалентно 311 903 грн та 25000 грн, 3% річних від простроченої суми боргу за період з 1 жовтня 2014 року по 1 квітня 2015 року в розмірі 199,50 доларів США, що еквівалентно 5 077,55 грн та 375 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від

30 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 279 499,50 грн, що еквівалентно 13 300 доларів США та 25 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь

ОСОБА_4 понесені судові витрати у вигляді оплати правової допомоги в розмірі 400 грн. Судовий збір віднесено на рахунок держави. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов'язання скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто 3% річних від простроченої суми боргу за період з 1 жовтня 2014 року по 1 квітня

2015 року в розмірі 5 077,55 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, суд правильно встановив правовідносини сторін, оскільки між сторонами були укладені договори позики, факт укладення яких підтверджено розписками, складеними власноручно відповідачем (а. с. 64). Оскільки позичальник своєчасно не повернув суму позики, суд вірно застосував відповідальність у вигляді стягнення грошової суми, передбаченої ст. 625 ЦК України.

Доводи касаційної скарги відносно незазначення валюти боргу в договору позики від 14 січня 2014 року спростовуються письмовими поясненнями позичальника в матеріалах справи, в яких ОСОБА_5 зазначає, що станом на 14 січня 2014 року з урахуванням процентів залишилась винна ОСОБА_6 13 300 доларів США та 25 000 грн (а. с. 56-57).

Відповідач не заперечувала проти вимоги від неї повернення боргу, тому факт незазначення в розписці дати повернення не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд прийшов до вірного висновку, що позичальник не надала належних доказів на підтвердження повернення боргу, та з урахуванням норм ст. ст. 1048-1050, 533 ЦК України стягнув борг в грошовій одиниці України - гривні за курсом, установленим НБУ на день ухвалення рішення.

Стягнення судових витрат у розмірі 400 грн за надання правової допомоги відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 червня

2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова