У Х В А Л А

29 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5 м. Чернівці про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5 м. Чернівці про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КЖРЕП № 5 м. Чернівці на користь ОСОБА_4 61 990,00 грн - на відшкодування матеріальної шкоди, 2 000,00 грн - на відшкодування моральної шкоди, 1 800, 00 грн - на відшкодування витрат пов'язаних з проведенням експертного дослідження. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 8 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 8 квітня 2015 року скасовано та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 грудня 2014 року.

У поданій до Верховного Суду України заяві КЖРЕП № 5 м. Чернівці просить скасувати рішення суду касаційної інстанції та залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1166, 1167 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, суд касаційної інстанції виходив із того, що згідно протоколу огляду місця події від 13 лютого 2014 року, висновком за результатами розгляду перевірки фактів викладених ЖЕО № 1641 від 13 лютого 2014 року та іншими матеріалами справи вбачається, що шкода ОСОБА_4 завдана падінням бурульки з даху будинку, а тому оскільки матеріалами справи підтверджено факт спричинення збитків у результаті невиконання приписів по очищенню даху будівлі від льоду, що є винною протиправною бездіяльністю відповідача, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні усі законні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року суд касаційної інстанції виходив із того, судами не надано оцінки тим обставинам, що управління житлово-комунального господарства не є ані власником будинку, з якого впала бурулька, ні його балансоутримувачем. Не перевірено та не зазначено правових підстав для відповідальності управління житлово-комунального господарства у спірних правовідносинах, не встановлено його належність, як відповідача за даним позовом.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що суди не надали належної оцінки доводам відповідача про те, що балансоутримувачами будинку є понад 10 осіб, 18/100 його частин, що перебувають на балансі підприємства це підвал та частині першого поверху, а відтак воно не зобов'язано піклуватися очищенням даху, з якого ймовірно впав сніг на машину позивача.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5 м. Чернівці про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за заявою комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5 м. Чернівці про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Ю.Л. Сенін