Справа № 463/3782/15-ц
Провадження № 2/463/1648/15
У Х В А Л А

С У Д О В О Г О З А С І Д А Н Н Я

25 грудня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарі - Мединській Л.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 подав письмове клопотання про залишення позову без розгляду у звязку з недотриманням досудового порядку врегулювання спору, передбаченого кредитним договором, а також у звязку із наявністю угоди про передачу справи на розгляд третейському суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України «Про третейські суди»).

Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2983-VI, після набрання чинності цим Законом, а саме з 12 березня 2011 року, третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Позивач 05 серпня 2015 року звернувся до суду з підстав, що після укладення кредитного договору, відповідачем належним чином не виконуються умови договору, що є порушенням його прав.

Таким чином, спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, не підвідомчий третейському суду навіть за наявності третейського застереження у договорі, а тому справа не може бути залишена без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Керуючись п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду відмовити.

Суддя Грицко Р.Р.