Провадження № 2-н/761/1124/2015
У Х В А Л А

01 грудня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року заявник Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 109 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, КП «ЦОС Шевченківського району» заявлено вимогу про стягнення із боржника 93 565 (дев'яносто три тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 59 коп., в тому числі заборгованість починаючи з вересня 2010 року.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи те, що заявник звернувся до суду із вимогою про стягнення з боржника грошових коштів за період більший, ніж встановлено ст. 257 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність спору про право.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За змістом частини 2 статті 101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 97, 100, 101, 109 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Романишена