Справа № 645/6719/15-ц
Провадження № 2/645/2206/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що згідно рішення Харківського районного суду від 18.06.2010р. задоволено позов Харківського міжрайонного прокурора в його інтересах до ОСОБА_3 про повернення майна із незаконного володіння, але відповідач на порушення його прав незаконно розпорядився майном., чим було порушено його конституційні права, які закріплені в ч. З ст. 41 Конституції Україні, так як ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушнимФакт відсутності майно підтверджуються актом державного виконавця від 11.07.2011р.Сам факт, що його майно нема можливості виявити з вини відповідача задає йому душевних страждань. На його прохання повернути майно відповідач цинічно дає зрозуміти, що він майно ні коли не поверне. Відповідно до ст. 385 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди, так як порушено його право власності і просять стягнути моральну шкоду у розмірі 400 000грн.
Відповідач ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про день та час слухання справи, однак до суду не зявляється, адресована йому кореспонденція повертається поштовим відділенням з позначкою про повернення за закінченням терміну зберігання після залишення отримувачу відповідних повідомлень, а також сповіщався через засоби масової інформації. В звязку з чим, суд вважає за необхідним розглянути справу у відсутності відповідача.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання..
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно рішення Харківського районного суду від 24.03.2004 року було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та виселення ОСОБА_2М та ОСОБА_5 з житлового будинку № 4а по пров. 23 Серпня в смт Пісочні Харківського району Харківської області. 24.05.2004р. державним виконавцем відкрите провадження та запропоновано строк добровільного виконання рішення суду, яке добровільно не виконане.
Державним виконавцем відділу ДВС Харківського РУЮ 18.06.2004 року в присутності працівника органів внутрішніх справ здійснено примусове виселення боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які відмовилися забрати речі ( крім особистих та цінних речей) тому державним виконавцем проведено опис майна на загальну суму 4865 р. та передане в подальшому на відповідальне зберігання ОСОБА_3
18.06.2010р. задоволено позов Харківського міжрайонного прокурора, поданого в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3 про повернення майна із незаконного володіння та зобовязали ОСОБА_3 повернути майно, яке належить позивачу на загальну суму 4865 грн.
Згідно акту Державного виконавця відділу ДВС Харківського РУЮ від 11 липня 2011 року за адресою Пісочин, вул.23 Серпня 4а в присутності ОСОБА_2 було виявлено частина майно, переданого на зберігання відповідачу, але ОСОБА_2 відмовився від його отримання, а також відмовся від підпису в акті.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім "ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно пункту 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами від 25.05.2001 р. №5 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням наведеного, суд вважає,що позивач не довів свої вимоги щодо вчинення йому моральної шкоди та її розміру 400000 грн. і тому в задоволенні позовних вимог треба відмовити, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовлено.
Керуючись ст. 15,16 , 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами від 25.05.2001 р. №5, ст.ст. 10,11 ,60, 209 214 - 215 -224-225 ЦПК України, суд,
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя