Апеляційний суд Житомирської області
Справа №282/489/15 Головуючий у 1-й інст. Замега І. І.
Категорія 27 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Григорусь Н.Й.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_2, ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 14 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення, за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк", треті особи - приватний нотаріус Любарського районного нотаріального округу Соляр В.М., реєстраційна служба Любарського районного управління юстиції Житомирської області про визнання іпотечного договору таким, що припинений,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 20.03.2008 року відповідно до укладеного договору №ZRHWGI ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 189000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2018 року.

В цей же день між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 99.60, житловою площею 67.30, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ні позичальник, ні відповідач не виконують належним чином умови договору кредиту та взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 635165 грн.62 коп. звернути стягнення на іпотетечний будинок, виселити відповідача та стягнути судові витрати.

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зустрічним позовом, в якому зазначала, що виходячи із системного аналізу положень іпотечного договору вона дійшла висновку про те, що він є змішаним договором, оскільки в ньому містяться елементи поруки. Посилаючись на те, що банк без її згоди збільшив зобов'язання за договором кредиту шляхом підвищення процентів, позивачка за вказаних обставин просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 14 липня 2015 року в задоволені позовів ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення її позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що в іпотечному будинку АДРЕСА_1, проживають та зареєстровані неповнолітні діти.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, оскільки він зроблений всупереч ст.213,214 ЦПК України без дотримання судом вимог щодо повного з'ясування обставин справи, обґрунтовування рішення належними доказами.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2008 року відповідно до укладеного договору №ZRHWGI ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 189000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2018 року.

В цей же день між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зобов'язань перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, відтак відповідно до умов укладених договорів та положень законодавства кредитор (ПАТ КБ "ПриватБанк") вправі звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Законом України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону (ст.12).

На вказані вимоги закону і обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки неповнолітні діти право власності або право користування в будинку АДРЕСА_1, не мають, а були зареєстровані після укладення договору іпотеки, і, крім того, відповідач ОСОБА_2, як свідчать матеріали справи, в даному будинку не проживає.

Задовольняючи позов ПАТ КБ "ПриватБанк" частково, колегія суддів з урахуванням положень ст.551 ЦК України (ч.3) виходить із того, що заборгованість за кредитним договором станом на 16.04.2015 року визначається у розмірі 466636 грн.94 коп., а саме: 186940 грн.61 коп. заборгованості по кредиту, 37475 грн.52 коп. заборгованості по відсоткам, 220000 грн. пені і 22220 грн. штрафу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на правильність судового рішення не впливають. Погоджуючись з умовами іпотечного договору апелянт власноручно підписала його і зазначила, що згодна із всіма його умовами.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.88,309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у зверненні стягнення на будинок підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову і стягнення судових витрат, оскільки в частині відмови у позові ОСОБА_2 та її виселення за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" рішення суду є законним й обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити частково. Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 14 липня 2015 року в частині відмови у зверненні стягнення на будинок скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZRHWGI від 20.03.2008 року, в розмірі 466636 грн.94 коп., а саме 186940 грн.61 коп. заборгованості по кредиту, 37475 грн.52 коп. заборгованості по відсоткам, 220000 грн. пені і 22220 грн. штрафу, - звернути стягнення на будинок загальною площею 99.60, житловою площею 67.30, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки ZRHWGI від 20.03.2008 року ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме - 252500 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 5481 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді