Cправа № 127/6821/15-ц
Провадження № 2/127/2988/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Чернюк Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» до ОСОБА_3 про стягнення нестандартної заборгованості, 3% річних та інфляційних збитків та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» про визнання недійсним договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу №РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року, в частині «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» та ОСОБА_4 банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, а також стягнення безпідставно списаних коштів, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Стандарт» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення нестандартної заборгованості, 3% річних та інфляційних збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» та ОСОБА_3 укладено договір № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, відповідно до умов якого банк на підставі заяви клієнта відкриває відповідачу поточний рахунок у гривні, випускає та надає йому спеціальний платіжний засіб - особисту міжнародну платіжну картку для здійснення операцій по цьому рахунку та здійснює розрахунково-касове обслуговування згідно з «Умовами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт», які є Додатком до вказаного договору та Тарифами банку.

Відповідач підтвердив, що він ознайомлений та згодний з умовами, якими передбачено, що у випадку виникнення нестандартної заборгованості відповідач зобов'язаний погасити таку заборгованість у строк до 25 числа місяця, наступного за місяцем виникнення такої нестандартної заборгованості.

Відповідачем за період з 31 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року було проведено низку операцій з використанням вищевказаної платіжної картки, які проводилися у валюті, відмінній від валюти рахунку, відкритого на імя відповідача, внаслідок чого станом на 23 березня 2015 року за вказаним вище договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року утворилась нестандартна заборгованість в розмірі 49 757 грн. 34 коп.

21 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача з листом про необхідність погашення нестандартної заборгованості, однак до теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь нестандартну заборгованість за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року в розмірі 49 757 грн. 34 коп., 3 % річних - в розмірі 257 грн. 65 коп. та інфляційні втрати в розмірі 2 637 грн. 14 коп.

Заявою від 09 червня 2015 року у звязку із частковим погашенням нестандартної заборгованості відповідача за рахунок надходжень коштів на картковий рахунок та відповідно до перерахунку розміру відповідальності відповідача, представник позивача уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року, яка станом на 05 червня 2015 року становить 67 587 грн. 78 коп., з яких: 49 217 грн. 13 коп. - нестандартна заборгованість; 583 грн. 40 коп. - 3% річних; 17 787 грн. 25 коп. - інфляційних збитків.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» про визнання недійсним договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року в частині «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» та ОСОБА_4 банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, а також стягнення безпідставно списаних коштів.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що банк, в порушення вимог законодавства України, при укладенні вищевказаного договору не надав ОСОБА_3 примірник «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» і Правил користування платіжними картками ПАТ «КБ «Стандарт», які є додатком 1 до цих умов та тарифів банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, чим було обмежено право останнього на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі, з підстав його необґрунтованості.

Представник відповідача за первісним позовом позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі, аргументуючи їх обставинами, викладеними у зустрічній позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

30 грудня 2014 року між ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» та ОСОБА_3 укладено договір № РС-016535/20-00095 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу (а.с. 6).

Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що на підставі заяви клієнта банк відкриває клієнту поточний рахунок №0915 у валюті - гривня, випускає та надає клієнту спеціальний платіжний засіб - особисту міжнародну платіжну картку Instant Debit MasterCard для здійснення операцій по цьому рахунку, здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку згідно з «Умовами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт», які є Додатком № 1 до цього договору та Тарифами банку.

Згідно з п. 3 вказаного договору підписанням цього договору ОСОБА_3 підтверджує, що вона ознайомлена та згодна з Умовами.

Відповідно до п. 2.8 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт» сторони домовились, що клієнт доручає банку без додаткових узгоджень з клієнтом та надання клієнтом платіжних доручень та без надання будь-яких додаткових документів самостійно списувати з його карткового рахунку: суми операцій, здійснених з використанням платіжної картки (її реквізитів, зчитуванням магнітної смуги, чипу та/або введення Піну тощо), за платіжними повідомленнями еквайрів; суми нестандартної заборгованості.

Пунктом 2.9 Умов передбачено, що якщо валюта розрахунку за операцією з використанням платіжної картки відрізняється від валюти карткового рахунку, Клієнт доручає ОСОБА_4 здійснювати перерахунок сум таких операцій у валюту карткового рахунку наступним чином: якщо операція проведена в мережі (банкомати, каси, торгові термінали) ОСОБА_4 або банків, підключених до ПЦ "Укркарт", то перерахунок суми операцій здійснюється у валюту карткового рахунку за комерційним курсом ОСОБА_4 на день відображення операцій по картковому рахунку; якщо операція проведена в мережі інших банків на території України або за межами України, то перерахування здійснюється двома етапами: у валюту розрахунків ОСОБА_4 з ПС (валюта розрахунків визначається ПС) за курсом, встановленим ПС на день обробки операції; розрахована сума перераховується у валюту карткового рахунку за комерційним курсом ОСОБА_4, встановленим на день відображення операції по картковому рахунку.

Всі операції, здійснені з використанням платіжної картки із використанням Піну та/або при здійсненні яких зчитувалась магнітна смуга та/або інформація з мікрочипу у т.ч. довіреними особами Клієнта, іншими особами, безумовно визнаються Клієнтом як такі, що здійсненні ним свідомо і особисто ним підписані (пункт 2.10 Умов).

З виписки по рахунку ОСОБА_3 за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року вбачається, що за період з 30 грудня 2015 року по 20 січня 2015 року відповідно ОСОБА_3 було проведено низку операцій в іноземній валюті з використанням вищевказаної платіжної картки банку (а.с. 8).

Пунктом 4.1.5 Умов передбачено обов'язок Клієнта контролювати залишок коштів на картковому рахунку, не допускаючи виникнення нестандартної заборгованості, та відновлювати мінімальну суму незнижувального залишку на картковому рахунку відповідно до ОСОБА_4 банку.

З пункту 4.1.8 Умов вбачається, що у випадку виникнення нестандартної заборгованості Клієнт зобов'язаний погасити таку заборгованість у строк до 25 числа місяця, наступного за місяцем виникнення такої нестандартної заборгованості.

Однак, на дату розгляду справи в суді відповідач взяті зобовязання не виконує.

Пунктами 7 та 10.2 ОСОБА_4 обслуговування та ведення карткових рахунків в рамках пакету «Грошовичок» передбачено списання комісії за видачу готівкових коштів в банкоматах та установах банків за межами України в розмірі 1,5%+30,00 грн. та комісії за проведення операції здійсненій у валюті, відмінній від валюти рахунка в розмірі 1%.

Згідно деталізації заборгованості по рахунку №0915 за період з 30 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року на рахунок ОСОБА_3 зараховано кошти в загальній сумі 300 000 грн. 00 коп. - поповнення рахунку, а списано 349 757 грн. 34 коп., з яких: 340 912 грн. 53 коп. - списання сум операцій з рахунку відповідача, 5 413 грн. 69 коп. списання комісій за видачу готівки, 3 409 грн. 12 коп. - списання комісій за конвертацію валюти, 22 грн. 00 коп. списання комісій за перегляд балансу. (а.с. 15).

При проведенні операції у валюті відмінній від валюти рахунку авторизація суми здійснюється в гривні по курсу міжнародної платіжної системи (далі- МПС) на дату проведення операції, сума авторизації та комісія за видачу готівки (якщо передбачена Тарифами) блокується на рахунку Клієнта. МПС протягом 45 днів з дня проведення операції виставляє фінансову вимогу ОСОБА_4 в розрахунковій валюті - долар США (валюта розрахунку між ОСОБА_4 та МПС), а ОСОБА_6 в свою чергу списує кошти з рахунку Клієнта за комерційним курсом для операцій з платіжними картками ОСОБА_4, встановленим на дату списання, комісію за видачу готівки (якщо передбачена Тарифами) та комісію за конвертацію валюти.

В судовому засіданні досліджено розпорядження банку про встановлені курси купівлі та продажу іноземної валюти для операцій з платіжними картками за період з 09 січня 2015 року по 13 січня 2015 (а.с. 69-71) та не встановлено розбіжностей щодо курсів валют які використовувались банком при списанні коштів з рахунку клієнта.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору та у зв'язку з відмінністю курсів конвертацій в дату проведення транзакції та дати її відображення по рахунку, списанням відповідних комісій згідно ОСОБА_4, станом на 23 березня 2015 року за вказаним вище договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року утворилась нестандартна заборгованість в розмірі 49 757 грн. 34 коп.

Як вбачається з виписки по особовим рахункам ОСОБА_3, остання 02 грудня 2015 року частково погасила нестандартну заборгованість за вищевказаним договором (а.с 62-68), у звязку з чим станом на 05 червня 2015 року нестандартна заборгованість за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року складає 49 217 грн. 78 коп.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вказане вимоги позивача за первісним позовом, в межах заявлених вимог, щодо стягнення нестандартної заборгованість за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року в сумі 49 217 грн. 13 коп. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, варто зазначити наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року 583 грн. 40 коп. - 3% річних та 17 787 грн. 25 коп. - інфляційних збитків. Обраховуючи інфляційні збитки та 3% річних позивач виходив з того, що заборгованість у відповідача за вищевказаним договором виникла 13 січня 2015 року. Таким чином, за період з 13 січня 2015 року по 05 червня 2015 року за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року позивачем нараховано 583 грн. 40 коп. - 3% річних та 17 787 грн. 25 коп. - інфляційних збитків.

Однак, позивачем не враховано, що підпунктом 4.1.8 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт» передбачено, що у випадку виникнення нестандартної заборгованості Клієнт зобов'язаний погасити таку заборгованість у строк до 25 числа місяця, наступного за місяцем виникнення такої нестандартної заборгованості.

Оскільки нестандартна заборгованість за вищевказаним договором виникла у січні 2015 року, ОСОБА_3 зобовязана була погасити її до 25 лютого 2015 року. Таким чином, ОСОБА_3 прострочила виконання грошового зобов'язання, починаючи з 26 лютого 2015 року, а відтак позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за договором підлягають частковому задоволенню за період з 26 лютого 2015 року по 05 червня 2015 року і їх розмір складає за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року 408 грн. 57 коп. 3% річних та 14 317 грн. 69 коп. інфляційних втрат.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимог зустрічного позову позивачем за зустрічним позовом зазначено, що в порушення вимог закону позивачу не були надані примірники Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ Стандарт», Правил користування платіжними картками ПАТ «КБ Стандарт», які є додатком №1 до цих умов та ОСОБА_4 банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, чим було обмежено право останнього на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Однак, такі твердження повністю спростовуються матеріалами справи враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище згідно з п. 3 вказаних договору підписанням цього договору ОСОБА_3 підтверджує, що вона ознайомлена та згодна з Умовами.

Крім того, в нижній частині договору міститься напис «ОСОБА_5 примірник договору отримав (ла), з тарифами ознайомлений (на)», а також розміщений підпис позивача.

Таким чином, в п. 3 вказаного договору та поставивши підпис в нижній частині договору позивач підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами, що отримала один примірник договору, що ознайомлена з тарифами банку. При цьому, додатки до договору є невідємними частинами самого договору, а тому зазначаючи в договорі про отримання примірнику договору, позивач фактично зазначає про отримання договору з усіма його додатками.

В той же час, відповідно до п. 2 договору Умови та Тарифи банку розміщені на сайті банку www.standart-bank.com та в приміщеннях відділень банку, не потребуть підписання їх клієнтом та використовуються сторонами як невідємні частити данного договору. Отже, умови та ОСОБА_4 банку розміщені на сайті банку та є загальнодоступними.

Разом з тим, укладенню позивачем та відповідачем договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, передувало звернення ОСОБА_3 до банку з проханням відкриття поточного рахунку.

Заявою від 30 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «КБ «Стандарт», та просила відкрити на її імя поточний рахунок (валюта - Гривня) та випустити до цього рахунку платіжну картку Instant Debit MasterCard в рамках тарифного пакету «Грошовичок» (а.с. 6).

Таким чином, не ознайомившись з тарифами банку відповідач позбавлялась би можливості вибору того чи іншого пакету тарифного плану. Натомість, суд приходить до висновку, що відповідач вільно обираючи той чи інший пакет тарифного плану була ознайомлена з тарифами банку.

Згідно з пунктом 7 Постанови Пленум Верховного суду України в пункті 19 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Однак, наявності будь-якої з перелічених підстав для визнання правочину недійсним в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про:

1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров'я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника);

2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника);

3) встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;

4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору;

5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором;

6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається;

7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника);

8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом;

9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру;

10) установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору;

11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі;

12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору;

13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору;

14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору;

15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов'язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов'язань додержанням зайвих формальностей;

16) встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх;

17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов'язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди.

Однак, проаналізувавши Умови відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ Стандарт» та ОСОБА_4 банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, суд не знаходить ознак їх не справедливості. ОСОБА_4 вправі на власний розсуд встановлювати тарифи щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, з урахуванням вимог нормативно-правових актів, при цьому відповідач ознайомившись з умовами та тарифами самостійно приймає рішення щодо доцільності укладання з банком договорів.

Посилання представника відповідача, що банк не мав права самостійно списувати кошти з рахунку відповідача не заслуговують на уваги з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Частино 2 вказаної статті передбачено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2.8 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт» сторони домовились, що клієнт доручає банку без додаткових узгоджень з клієнтом та надання клієнтом платіжних доручень та без надання будь-яких додаткових документів самостійно списувати з його карткового рахунку суми нестандартної заборгованості.

Враховуючи наведене позивач цілком правомірно здійснював списання нестандартної заборгованості з рахунку клієнта (відповідача).

З огляду на вказане суд вважає вимоги зустрічного позову необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 639 грн. 44 коп.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1067, 1071 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Первісний позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Стандарт» до ОСОБА_3 про стягнення нестандартної заборгованості, 3% річних та інфляційних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» (04071, м. Київ, вул. Почайнинська, 45, ) 63 943 грн. 39 коп. (шістдесят три тисячі девятсот сорок три грн. тридцять девять) заборгованості за договором № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року, з яких: 49 217 грн. 13 коп. (сорок девять тисяч двісті сімнадцять грн. тринадцять коп.) нестандартна заборгованість, 14 317 грн. 69 коп. (чотирнадцять тисяч триста сімнадцять грн. шістдесят девять коп.) інфляційні збитки, 408 грн. 57 коп. (чотириста вісім грн. пятдесят сім коп.) 3% річних.

В решті позовних вимог за первісним позовом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 639 грн. 44 коп. (шістсот тридцять девять грн. сорок чотири коп.).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» про визнання недійсними договорів про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу № РС-016535/20-00095 від 30 грудня 2014 року в частині «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» та ОСОБА_4 банку щодо розміру винагороди за надання фінансових послуг, а також стягнення безпідставно списаних коштів, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7