Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4136/15-ц
Провадження № 2/553/1606/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.12.2015м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Новака Ю.Д.,
при секретарі - Каленіченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Товарна Біржа «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія, Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,-
У листопаді 2015 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Товарна Біржа «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія, Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним.
В судове засідання позивач не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи Товарної Біржи «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія в судове засідання не зявилася, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник третьої особи Третьої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 18.02.1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія договір купівлі-продажу, у відповідності до умов якого до ОСОБА_4 перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка в цілому складається з: 1- коридор площею 4,40 м. кв., 2- кімната жила площею 14,20 м. кв., З- кімната жила площею 11,20 м. кв., 4- кладова площею 0,40 м. кв., 5- кухня площею 5,80 м. кв., 6- ванна площею 2,00 м. кв., 7- туалет площею 1,00 м. кв., балкон площею 0,70 м. кв., 1 відділок сараю площею 3,80 м. кв.
25.02.1998 року даний договір ОСОБА_4 був зареєстрований в КП ПБТІ «Інвентаризатор».
Вказаний договір не було нотаріально посвідчено, як того вимагає закон, а саме ст. 47 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення правовідносин).
Так, п. 27 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України містить перелік угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. До них відносяться: - договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) житлового будинку, іншого нерухомого майна.
Ст. 47 ЦК УРСР визначає, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.
Сторони, зазначені в договорі купівлі-продажу від 18.02.1998 року, досягли згоди по всім істотним умовам договору.
На даний час умови договору повністю виконані.
ОСОБА_4 на час укладання угоди не посвідчував її нотаріально, мотивуючи відсутністю часу та коштів.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга із сторін ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
21.03.2015 року ОСОБА_4 помер.
Після його смерті в Третій полтавській державній нотаріальній заведено спадкову справу за заявою його доньки ОСОБА_2, яка є єдиною спадкоємицею за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, але через відсутність нотаріального посвідчення договору свідоцтво про право на спадщину не може бути видане.
Так як після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 25 ЦК України припинилась його цивільна правоздатність, то ОСОБА_2, як його правонаступниця (спадкоємиця), просить суд визнати угоду дійсною.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
При таких обставинах, відповідно до положень ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст.220, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Товарна Біржа «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія, Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним - задовольнити повністю.
Визнати договір купівлі-продажу від 18.02.1998 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Товарній Біржі «Українська біржа нерухомості» Полтавська філія відносно квартир, розташованих в АДРЕСА_2 дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Полтави шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5