Справа № 192/853/15-ц
Провадження № 2/192/344/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" липня 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участі секретаря - Сербіної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та штрафних санкцій за договором позики в сумі 30 000 гривень 00 копійок.
На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач 25 квітня 2013 року взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 7 000 гривень, які були передані йому в той же день.
Відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути вказані кошти до 01 червня 2013 року, про що написав розписку, але не виконав свого обов'язку і до дня звернення з позовом до суду.
З посиланням на ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 7 000 гривень, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 415 гривень 97 копійок, інфляційні в розмірі 5 019 гривень 00 копійок, 1 654 гривні 98 копійок процентів за користування грошовими коштами та 15 910 гривень 05 копійок штрафних санкцій, а всього 30 000 гривень 00 копійок, оскільки відповідач не повертає кошти в добровільному порядку, зазначивши при цьому, що зменшує свої вимоги до вказаної суми, оскільки за розрахунками позивача загальна сума, що підлягає стягненню складає 65 189 гривень 95 копійок.
Позивач ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом вручення судової повістки представнику позивача - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності 12 травня 2015 року (а.с.17,21,27), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник позивача - ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом отримання судової повістки (а.с.27) в судове засідання 31 липня 2015 року не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив слухати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.28-33), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за місцем реєстрації місця проживання (а.с.15), які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.
Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений по час та місце судового розгляду.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Вимогами частини 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до п. 5 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 17 гривень, а отже договір позики на суму, що перевищує не менш як у десять разів встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 170 гривень, повинен укладатися в письмовій формі.
Судом встановлено, що згідно розписки відповідач ОСОБА_2 25 квітня 2013 року отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 000 гривень, які зобов'язався повернути в строк до 01 червня 2013 року, а оригінал розписки наданий представником позивача до матеріалів справи (а.с.9,24).
На час подання позову до суду та на час розгляду справи відповідач не виконав свої зобов'язання з повернення боргу.
Згідно ст.ст. 10, 27 ЦПК України позивач повинен довести та надати суду докази на обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, а якщо подані копії письмового доказу, суд за клопотанням сторін, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.
Положеннями ст.218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. В той же час, заперечення однієї з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не можуть ґрунтуватися на свідченнях свідків.
У зв'язку з ненаданням суду доказів виконання відповідачем обов'язків щодо повернення суми боргу в строк до 01 червня 2013 року, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 7 000 гривень підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що на час звернення з позовом до суду відповідачем прострочено повернення суми боргу та строк прострочення, згідно розрахунку позивача (а.с.7-8) становить 723 дні (з 01 червня 2013 року по 25 травня 2015 року).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Оскільки в тексті розписки не зазначено розмір процентів від суми позики, то позикодавець має право на отримання від позивальника процентів в розмірі облікової ставки Національного банку України. За розрахунками позивача (а.с.7-8) розмір процентів за період з 01 червня 2013 року по 25 травня 2015 року становить 1 654 гривні 98 копійок, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання, у цьому разі відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - тобто сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За розрахунком позивача (а.с.7-8) відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, яка становить 12 019 гривень 00 копійок, при цьому розмір інфляційних втрат становить 5 019 гривень 00 копійок (12 091 - 7 000 = 5 019,00), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Позивачем також було нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 415 гривень 97 копійок та додатково нараховано штрафні санкції в розмірі 2% за кожен день прострочення згідно умов, які були викладені в розписці про отримання грошових коштів та розмір яких становить 51 100 гривень.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними позовних вимог.
Оскільки позивач в тексті позовної заяви зазначив про зменшення розміру позовних вимог з 65 189 гривень 95 копійок (а.с.5,7-8) до 30 000 гривень 00 копійок, то вимоги позивача, в межах заявлених ним позовних вимог підлягають задоволенню в повному обсязі.
У зв'язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.206,218, 525,599,610,625,626,628, 1046,1047,1048,1050 ЦК України, ст. ст.ст.10,11,57,60, 64, 88,ч.2 ст.197, 209, 212-215,224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, 1 654 (одна тисяча шістсот п'ятдесят чотири) гривні 98 копійок процентів за користування коштами, 5 019 (п'ять тисяч дев'ятнадцять) гривень 00 копійок інфляційних втрат, 415 (чотириста п'ятнадцять) гривень 97 копійок - 3% річних, 15 910 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот десять) гривень 05 копійок - штрафних санкцій, а всього 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 300 (триста) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина