Ухвала

іменем україни

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у акціонерному товаристві «Комерційний банк «Експобанк» - Волощука Ігоря Григоровича на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») звернулося до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 21 вересня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю Комерційним банком «Експобанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 55/АК-2007, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 17 000,00 доларів США для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення 20 вересня 2014 року та зі сплатою процентів за користування кредитом.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не виконала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість, а тому банк просив стягнути з відповідача на його користь 2 718 106 грн 99 коп. заборгованості, яка виникла із кредитного договору.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2015 року рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у акціонерному товаристві «Комерційний банк «Експобанк» - Волощук І.Г. просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 21 жовтня 2009 року загальна заборгованість за договором становить 148 091 грн 20 коп.

Відповідно до п. 4.4.1. договору у випадку дострокового стягнення кредиту банк встановлює конкретний строк повернення кредиту.

На підставі вищевикладеного, банк вимагав у 30-денний строк з дня надіслання цього повідомлення, повернути Банку в повному обсязі кредит, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції.

Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем отримано 28 жовтня 2009 року.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції, у 30-денний строк з дня надіслання цього повідомлення, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1050> змінив строк виконання основного зобов'язання і мав можливість пред'явити позов до відповідача з 21 листопада 2009 року, і починаючи з цієї дати у банку почався перебіг строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, який закінчився 22 листопада 2012 року.

До суду банк звернувся з позовом 12 червня 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності. Позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, тому відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України <nau://ukr/435-15|st267> сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у акціонерному товаристві «Комерційний банк «Експобанк» - Волощука Ігоря Григоровича відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня