Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовано тим, що 15 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір та 26 листопада 2008 року додатковий договір до нього, за якими ОСОБА_4 отримав кредит на придбання нерухомого майна у розмірі 50 000 доларів США зі платою 16, 50 % річних на строк до 15 жовтня 2032 року. Відповідач зобов'язався щомісячно за графіком поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового платежу за графіком. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_5 за договором від 15 жовтня 2007 року.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитом станом на 19 грудня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 767 357, 81 грн, а саме: за кредитом - 382 297, 20 грн, проценти - 324 984, 75 грн, комісія - 4 620, 75 грн, штраф - 55 455,11 грн.

Крім того, між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_5 15 жовтня 2007 року був укладений договір поруки, за яким вона зобов'язалася солідарно відповідати перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_4. про визнання договору поруки від 15 жовтня 2007 року припиненим.

Вимоги обґрунтовано тим, що додатковою угодою від 26 листопада 2008 року між ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_4 збільшено плату за користування кредитом із 13 % до 16,5 %, а також сторони кредитного договору встановили плату за обслуговування кредиту щомісячно по 75,75 грн, що збільшило обсяг відповідальності поручителя без її згоди, ОСОБА_5 просила суд визнати договір поруки від 15 жовтня 2007 року та зобов'язання за цим договором припиненими.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2014 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 281/2007/Ж від 15 жовтня 2007 року у розмірі 767 357, 81 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року змінено рішення суду першої інстанції у частині розміру заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року у розмірі 723 919, 75 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що 15 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір та 26 листопада 2008 року додатковий договір до нього, за якими ОСОБА_4 отримав кредит на придбання нерухомого майна у розмірі 50 000 доларів США зі платою 16, 50 % річних на строк до 15 жовтня 2032 року. Відповідач зобов'язався щомісячно за графіком поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового платежу за графіком. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_5 за договором від 15 жовтня 2007 року.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитом станом на 19 грудня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 767 357, 81 грн, а саме: за кредитом - 382 297, 20 грн, проценти - 324 984, 75 грн, комісія - 4 620, 75 грн, штраф - 55 455,11 грн, яку банк заявив до стягнення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведення розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Вирішуючи спір, апеляційний суд обґрунтовано виключив із нарахованої банком суми штраф у розмірі 43 244, 22 грн на підставі заявленої відповідачем ОСОБА_4 щодо цих вимог позовної давності та з урахуванням встановлених обставин про штучне збільшення банком бази нарахування штрафу у квітні 2013 року.

Разом з тим, стягнувши заявлену суму в іншій частині у розмірі 723 919, 75 грн, із яких: 382 297, 20 грн - тіло кредиту, 324 984, 75 грн - проценти, 4 620, 75 грн - комісія, 12 017, 05 грн - штраф, апеляційний суд перевірку правильності проведених у цій частині позивачем розрахунків не здійснив та висновків дослідженого про період, за який утворився борг у такому розмірі, та порядок його нарахування (процентна ставка, база нарахування тощо) у судовому рішенні не навів.

Таким чином, обставини про розмір та період нарахування плати за користування кредитом, боргу за тілом кредиту, щодо яких виник спір, не встановлені, з цих підстав рішення апеляційного суду про стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_4 підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги щодо прострочення кредитора у зв'язку із відмовою прийняти виконання кредитного зобов'язання за рахунок вартості предмета іпотеки та безпідставність нарахування ним процентів за користування кредитними коштами у період із 20 вересня 2009 року по 19 грудня 2013 року відхиляються, оскільки письмової заяви за вказаний період, яка б містила пропозицію ОСОБА_4 до банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення платежів за кредитом, матеріали справи не містять.

Відхиляються й доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що банк порушив вимоги постанови Правління Національного Банку України від 06 серпня 2009 року № 461 «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів» та не обговорив з ним усі обставини його скрутного фінансового становища й не надав консультацій щодо можливих шляхів забезпечення погашення заборгованості, оскільки вказана постанова має характер рекомендації, та не має наслідком невиконання її положень звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_4 про припинення поруки та скасування з цих підстав оскаржуваного судового рішення, такі є безпідставними, оскільки відмову судом першої інстанції у зустрічному позові ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим та солідарне стягнення з неї суми боргу поручитель не оскаржила, за касаційною скаргою позичальника судове рішення у частині вимог до поручителя не може бути переглянутим (ст. ст. 11, 303 ЦПК України).

Разом з тим, враховуючи солідарність стягнення суми боргу із боржника та поручителя, оскаржуване судове рішення скасовується у частині стягнення боргу із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі повноважень, передбачених ст. ст. 335, 338 ЦПК України, із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У частині вирішення зустрічного позову рішення апеляційного суду залишається без змін на підставі ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року скасувати у частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко