АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2079/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 25 Гудзюк І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариство «Страхова група «ТАС» - Городецького Артема Костянтиновича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_7 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

28 січня 2015 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01 березня 2010 року на автошляху Бортничі-Рогозів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів «МАЗ» д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_7 та «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_9.

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль ОСОБА_9 отримав механічні пошкодження, що підтверджується страховим актом.

На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/3371004 від 19 січня 2010 року, за яким страхова компанія застрахувала цивільну відповідальність ОСОБА_7 перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «МАЗ» д.н. НОМЕР_2.

На підставі вказаного страхового акта, відповідно до положень ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 05 лютого 2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» було виплачено страхове відшкодування на рахунок СК «Гарант-Авто» в розмірі 6 059 грн..

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124-4, 124 КУпАП, але за збігом термінів притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито без застосування до правопорушника адміністративного стягнення.

02 квітня 2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» направила відповідачу лист № 331 ТАС з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, але відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив.

Враховуючи вищевикладену обставину, позивач просив стягнути із ОСОБА_7 на свою користь 6 059 грн. страхового відшкодування та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 234 грн. 60 коп..

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова група «ТАС» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Городецький А.К. просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 19 січня 2010 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_7 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/33/1004 зі строком дії з 20 січня 2010 року по 19 квітня 2010 року, що підтверджується полісом № ВЕ/33/1004 (а.с. 5)

Також встановлено, що 01 березня 2010 року на автодорозі Бортничі-Рогозів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: МАЗ д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_7 та ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_9.

Факт ДТП підтверджується довідкою Управління ДАІ Головного Управління МВС України в м. Києві (а.с. 6).

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року (а.с. 8) ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. За змістом постанови, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності, але за збігом термінів притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито без застосування до відповідача адміністративного стягнення.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 01 березня 2010 року є страховим випадком. ОСОБА_7 на відповідній правовій підставі керував вказаним транспортним засобом, оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Учасник вищевказаного ДТП - потерпілий ОСОБА_9 на момент ДТП був застрахований в СК «Гарант-Авто» (правонаступник ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» за полісом 19G-030213 від 03 липня 2009 року.

Згідно звіту № 5516 (а.с. 13) про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ТОВ «Естімейт», яке проводило таке дослідження на підставі звернення ВАТ «УСК Дженералі Гарант», матеріальний збиток власнику автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 визначено в розмірі 8 851,25 грн. з ПДВ.

ПАТ «УСК «Гарант-Авто» звернулось із заявою претензією № 102135 від 14 жовтня 2011 року до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в зв'язку із проведенням страхового відшкодування.

Згідно платіжного доручення № 5914 від 05 лютого 2014 року страхове відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було виплачено в розмірі 5 069 грн..

02 квітня 2014 року на адресу ОСОБА_7 ТОВ «А.С.А. ГРУП» було направлено вимогу № 331 ТАС (а.с. 31) про погашення заборгованості в сумі 6 059 гривень, а також проханням зв'язатись із ТОВ «А.С.А. ГРУП», яке діє в інтересах ПрАТ «Страхова група «ТАС», та узгодити порядок погашення регресної заборгованості. Також повідомлено, що у випадку не повідомлення ТОВ «А.С.А. ГРУП», вони будуть вимушені звернутися до суду з метою стягнення боргу.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції ОСОБА_7 отримав вимогу 12 квітня 2014 року (а.с. 31 зв.. сторона).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції мотивував свої висновки пропуском строку позовної давності звернення позивача до суду.

Однак, колегія суддів з таким висновком не може погодитися з наступних підстав.

Як вже зазначалося вище, відповідачу направлялася претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до підпункту 33.1.2 ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

В матеріалах справи відсутні відомості про звернення відповідача до страхової компанії з повідомленням про ДТП, як це передбачено підпунктом 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В суді апеляційної інстанції сторони також не надали суду будь-яких обгрунтованих доказів, які б спростовували відсутність такого звернення.

Виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «Гарант-Авто» була здійснена в досудовому порядку, тому підстав для застосування норм закону про позовну давність в суду першої інстанції в даному випадку не було.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що зазначена норма Закону не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_7 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 6 059 грн..

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. ст. 4, 9 Закону України «Про страхування предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користування і розпорядженням майном.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положенням ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 роз'яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

Оскільки регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо), тому враховуючи що згідно платіжного доручення № 5914 ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувала страхове відшкодування по полюсу ВЕ 3371004 згідно претензії № 102135 05 лютого 2014 року, а до суду звернулася 28 січня 2015 року, тому строк для звернення до суду за захистом своїх прав позивачем не пропущений.

На підставі цього, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду із ухваленням рішення про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з ОСОБА_7 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 6 059 грн. суми сплаченого страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. судового збору у відповідності до вимог ст. ч. 1ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариство «Страхова група «ТАС» - Городецького Артема Костянтиновича задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_7 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 069 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :