Провадження № 2/520/5757/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченко В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

06.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить встановити факт, прийняття спадщини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за сином ОСОБА_4, померлим 27.11.2009 року на ? частину квартир №29 у будинку №9 по вул. Варненська у м.Одесі та визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_5, діюча на підставі довіреності надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду нотаріально завірену заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутністю.

Відповідачка ОСОБА_3, до судового засіданні надала нотаріально завірену заяву про згоду з позовними вимогами, в якій не заперечує проти задоволення позову та розгляд справи за її відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 син позивачки, помер 27.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 292188 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.10).

На підставі свідоцтва про право на житло від 09.08.1993 року, виданому на підставі розпорядження органу приватизації №19677 від 09.08.1993 року позивачці та її покійному сину на праві спільної часткової власності в рівних частках за кожним належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 12,13). Свою частину квартири позивача на підставі договору дарування частини квартири від 25.11.2004 року подарувала ОСОБА_6 ( а.с. 15). Після смерті сина, відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_3, однак так як позивачка завжди мешкала у зазначеній квартирі. Остання вважала себе такою, зо втупила у права спадкування на зазначену частину квартири, оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги, та на дане спадкове майно, інші спадкоємці не заявляли заяви про її прийняття.

При зверненні до нотаріусу за заявою про прийняття спадщини на ? частину зазначеної квартири, позивачці листом від 18.08.2015 року №1124-01-16 повідомлено, що 27.07.2010 року на імя ОСОБА_2 ( сина померлого ОСОБА_4В.) видано свідоцтво про право га спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в смт. Немішаєво Бородянського району Київської області по вул.. Шкільна 54 та 15.01.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль марки Форд Ф-150 ЗНГ д/з АІ 0044АА та останні й повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки не встановлено факту прийняття спадщини, бо згідно даних спадкової справи померлий на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та рекомендовано останній звернутись до суду з відповідними вимогами.

З матеріалів справи вбачається що покійний ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20.01.1982 року по 15.12.2004 року, а позивачка проживає і зареєстрована у даній квартирі з 1967 року, що підтверджено відміткою у паспорті громадянина України серії КК №682551 виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 31.07.2001 року. Померлий ОСОБА_4 в силу специфіки його праці часто перебував у м. Одесі та проживав й той час разом з матірю за адресою: АДРЕСА_4.

Факт прийняття позивачкою спадщини після смерті сина, підтверджується також наданими суду квитанціями про сплату витрат за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1223, 1258, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті сина ОСОБА_4, померлого, 27.11.2009 року на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_5 загальною площею 56,6 кв.м у порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_4, померлого 27.11.2009 року .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.