Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

08 вересня 2015 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Вінгаль В.М., Харечко Л.К.

При секретарі: Шкарупі Ю.В.

За участю:ОСОБА_1., її представників ОСОБА_2., ОСОБА_3., прокурорів Косенка О.Д., Мартиненко В.М. , представника ОСОБА_4. - ОСОБА_5., представника ДВС Счасливої А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відокремленого підрозділу філія № 25 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_4, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6, Кредитної спілки «Моя родина», про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_1. звернулась з позовом до ОСОБА_7., Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відокремленого підрозділу філія № 25 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» про визнання такими, що не відбулися, прилюдних торгів з продажу ? частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1. В подальшому, позовні вимоги було доповнено вимогою про визнання прилюдних торгів з продажу вказаного майна, призначених на 20 лютого 2014 року такими, що не проводилися.

Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що вказане майно було продано з прилюдних торгів за ціною 68000 грн, що є нижчою за стартову ціну лоту.

Крім того, позивач посилалась на те, що фактично 20 лютого 2014 року прилюдні торги не проводились.

У квітні 2015 року ОСОБА_4. звернувся до суду із заявою про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та протокольною ухвалою суду першої інстанції від 15 травня 2015 року останнього було залучено до участі у даній цивільній справі. Позовні вимоги ОСОБА_4. полягали у визнанні проведення спеціалізованим підприємством Філією № 25 ПП „Нива-В.Ш." підготовки до прилюдних торгів з порушенням вимог діючого законодавства, визнанні прилюдних торгів з продажу ? частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, проведених 18 квітня 2014 року, недійсними.

Позовні вимоги ОСОБА_4. мотивовано тим, що об'єктом реалізації з прилюдних торгів могло бути лише майно, виділене у встановленому порядку як самостійний об"єкт власності, порушенням державним виконавцем черговості звернення стягнення на майно боржника, встановленої ч.1 ст.63 Закону України „Про виконавче провадження".

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року та додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року в задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1. та ОСОБА_4. відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року ОСОБА_1. посилалась на те, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тій обставині, що спірне майно було продано з прилюдних торгів за ціною 68000 грн, що є нижчою за стартову ціну лоту і є підтвердженням того, що торги не відбулись. Апелянт посилалась на те, що торги було проведено з порушенням абз.2 ч.2 ст. 366 ЦК України та проігноровано її вимогу про визнання того, що 20.02.1014 року торги не проводились.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4. на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року ставиться питання про їх незаконність через неврахування судом порушень державним виконавцем положень ст.58, 63 Закону України „Про виконавче провадження" щодо встановлення черговості звернення стягнення заборгованості на нерухоме майно та необхідності направлення боржникові повідомлення про визначення вартості чи оцінки майна. ОСОБА_4.

Крім зазначеного, апелянт посилався на те, що судом без належної оцінки залишену ту обставину, що при проведенні прилюдних торгів було порушено Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в частині того, що лотом визначено окрему одиницю майна, а не його частину.

В доводах апеляційної скарги на додаткове рішення суду, ОСОБА_4. посилався на те, що мотивація суду щодо відмови в задоволенні його позовних вимог з посиланням на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду від 02 березня 2015 року, не ґрунтується на доказах та вимогах закону.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_4. являлись власниками квартири № АДРЕСА_1. При цьому, порядок користування вказаною квартирою між її співвласниками було встановлено на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 1999 року, згідно якого в користування ОСОБА_1. було виділено дві кімнати: 12,4 кв. м., 9,6 кв. м., місця загального користування залишено у спільному користуванні співвласників.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 1013 року на користь Кредитної спілки „Моя родина" з ОСОБА_4. та ОСОБА_6. в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 52362,89 грн.

На виконання вказаного судового рішення 17 травня 2013 року державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на ? частину квартири № АДРЕСА_1, яка належала боржнику ОСОБА_4.

18 квітня 2014 року вказану частину квартири було реалізовано з прилюдних торгів.

Позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання зазначених торгів такими, що не відбулися та про визнання прилюдних торгів з продажу вказаного майна, призначених на 20 лютого 2014 року такими, що не проводилися правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення, оскільки позивач ОСОБА_1. в позовних вимогах та під час розгляду справи не навела доводів та не надала суду доказів на підтвердження порушення її прав під час підготовки та проведення прилюдних торгів з продажу ? частини квартири № АДРЕСА_1, яка належала боржнику ОСОБА_4.

Водночас, приписами ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено, що в порядку цивільного судочинства захисту підлягає саме порушене право.

Посилання позивача в мотивації позову на положення ст. 366 ЦК України, як на підставу для задоволення заявленого нею позову, вірно не було взято судом першої інстанції до уваги, оскільки заявлення позову про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися , не є тим способом захисту порушеного права, який законом передбачено у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права співвласника від придбання частки боржника.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1. та ОСОБА_4., який приймав участь у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо підстав для скасування рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року, не підлягають задоволенню.

Оскаржуючи додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року, ОСОБА_4. посилався на те, що судом не було досліджено його позовних вимог, однак невірно було взято до уваги лише попередні судові рішення, постановлені судами у даному спорі.

Проте, зазначений довід не відображає фактичного перебігу розгляду даної справи, оскільки його позовні вимоги було досліджено судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні 18 травня 2015 року, що вбачається з журналу судового засідання (а.с.121 зворот). Враховуючи підстави заявленого позову: порушення державним виконавцем положень ст.58, 63 Закону України „Про виконавче провадження" щодо встановлення черговості звернення стягнення заборгованості на нерухоме майно та ненаправлення боржникові повідомлення про визначення вартості чи оцінки майна, а також порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в частині того, що лотом визначено окрему одиницю майна, а не його частину, та беручи до уваги ті судові рішення, які було постановлено судами різних інстанцій стосовно спірних правовідносин, судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки обраний позивачем спосіб захисту права не дає суду підстав для задоволення позову.

Процедура оскарження дій державного виконавця, якими порушено права чи свободи сторони виконавчого провадження, передбачено приписами ст.383-389 ЦПК України, однак в наведеному порядку ОСОБА_4. не оскаржувались дії державного виконавця щодо порушення ним положень ст.58, 63 Закону України „Про виконавче провадження" відносно встановлення черговості звернення стягнення заборгованості на нерухоме майно та ненаправлення боржникові повідомлення про визначення вартості чи оцінки майна, хоча про це йому роз"яснювалось судами неодноразово в постановлених щодо спірних правовідносин рішеннях.

Посилання ОСОБА_4. на порушення під час проведення прилюдних торгів Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в частині того, що лотом визначено окрему одиницю майна, а не його частину не можуть бути врахованими, оскільки продаж з прилюдних торгів частини квартири, з визначенням конкретних приміщень, виділених для користування, не суперечить цивільному законодавству України, в тому числі і наведеному нормативному акту. З врахуванням наведених обставин, правова позиція Верховного Суду України, що міститься у постанові у справі № 6-76цс13 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання ОСОБА_4. на те, що в додатковому судовому рішенні суд помилково посилається на судове рішення, оскільки в ньому позивачем являлась ОСОБА_1., а не він, не є підставою для скасування вірного по суті судового рішення.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_4 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року, додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :