Справа № 524/5118/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.15 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Никифоренко А.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 про розірвання договору на вивіз твердих побутових відходів з приватного сектору. В позовній заяві вказувала, що 01 липня 2008 року уклала договip на вивіз твердих побутових відходів з приватного сектору з відповідачем - Кременчуцьким КАТП-1628. Просила суд розірвати цей договір від 01.07.2008 та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору, витрати за надання правової допомоги. Зазначила, що не буде проживати за вказаною адресою тривалий час, а тому мала намір розірвати договір, однак відповідач відмовив їй у цьому.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав викладених у ній та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що відповідач може розірвати договір, але позивач не надала необхідних документів для цього.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

01 липня 2008 року між ОСОБА_1 та Кременчуцьким КАТП 1628 був укладений договір № 7871 на вивіз твердих побутових відходів.

Відповідно до вказаного договору Кременчуцьке КАТП-1628 забезпечує щотижневий вивіз твердих побутових відходів, а ОСОБА_1 сплачує вартість послуг.

Відповідно до умов договору, строк його дії встановлено з моменту його підписання та без зазначення кінцевого строку.

Позивач ОСОБА_1 14.05.2015 звернулась до відповідача із заявою про зняття нарахування за надані послуги по вивезенню твердих побутових відходів.

Відповідачем у задоволенні зазначеної заяви було відмовлено посилаючись на Закон України «Про житлово комунальні послуги».

27.05.2015 позивач звернулась до відповідача із заявою про розірвання укладеного між ними договору № 7871 від 01.07.2008.

Відповідачем було відмовлено у задоволенні такої заяви з посиланням на те, що договором не встановлено порядок його розірвання та на те, що будь які порушення щодо виконання договору зі сторони відповідача відсутні.

Також відповідачем повідомлено позивача, що для припинення нарахування коштів за спірним договором їй необхідно надати відповідні підтверджуючі документи.

У ході судового засідання встановлено, що будь які документи на підтвердження не проживання позивача у будинку, що АДРЕСА_1 не надано, що підтверджується сторонами.

Тому у відповідача відсутні підстави для розірвання договору та припинення нарахування за ним коштів.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а

за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не вбачає підстав для застосування ч. 2 ст. 651 ЦК України та розірвання договору № 7871 від 01.07.2008, оскільки Кременчуцьке КАТП-1628 протягом всього часу з моменту укладення договору надавало ОСОБА_1 послуги з вивозу твердих побутових відходів. Жодних доказів, які свідчать про те, що відповідачем порушено умови виконання укладеного договору суду не надано.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що послуг Кременчуцького КАТП-1628 вона споживати не буде в майбутньому у звязку із зміною фактичного місця проживання, адже позивачем не було надано суду жодного належного доказу на обґрунтування цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 7, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 525, 526, 651 ЦК України ст.10,11,60,169,212,213,214,215 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка