Справа № 635/2723/15-ц
Провадження № 2/635/1620/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду до відповідачів з позовом, який уточнила та остаточно просить відновити межу між земельними ділянками № 42 та № 42а по вулиці 1-го Травня в селище Високий Харківського району Харківської області, у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці 1-го Травня № 42 в селищі Високий Харківського району Харківської області, розробленої ФО-П ОСОБА_4, затвердженої рішенням Височанської селищної ради від 24.12.2014 року; просить зобовязати відповідачів не чинити перешкоди виконанню комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі, та встановлення паркану, між земельними ділянками № 42 та № 42а по вулиці 1-го Травня в селищі Високий Харківського району Харківської області; заборонити відповідачам перебувати на місці безпосереднього встановлення межових знаків та паркану між земельними ділянками № 42 та 42 а по вулиці 1-го Травня в селищі Високий Харківського району Харківської області, під час виконання комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі, та встановлення паркану між цими земельними ділянками.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власницею житлового будинку і земельної ділянки площею 0,1437 га за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, 42. Межі земельної ділянки було встановлено в натурі на місцевості 10 вересня 2014 року відповідно до технічної документації із землеустрою, про що складено акт встановлення меж земельної ділянки. Належна позивачу земельна ділянка межує із земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, 42 а, де розташований будинок відповідачів. Власником будинку є відповідач ОСОБА_3 разом із яким проживає відповідач ОСОБА_2 Через незгоду із розташуванням межі, відповідачі влаштовують конфлікти, знищили межові знаки, фізично перешкоджають встановленню паркану. Після цього, позивач замовила у ФОП ОСОБА_4 виконання робіт по відновленню меж земельної ділянки, але відповідачі знову влаштували сварку, в ході якої ОСОБА_2 брала в руки сокиру та повисмикувала повторно встановлені на місцевості межові знаки. За вказаних обставин позивач змушена була звернутись до суду з позовом.

Представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали вимоги своєї довірительки, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представники відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8 проти позову заперечували посилаючись на його безпідставність та недоведеність вимог. Вказали, що за висновками судово-почеркознавчої експертизи № 4814 в кримінальному провадженні встановлено, що підпис в акті від 10 вересня 2014 року встановлення та погодження меж земельної ділянки позивача, підпис від імені відповідача ОСОБА_2 виконано іншою особою.

Суд, заслухавши представників сторін, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування ? частини будинку від 21 листопада 2014 року, реєстр № 4171 є власницею ? частини житлового будинку і на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 32459632, що видане Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 20 січня 2015 року є власницею земельної ділянки площею 0,1437 га за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, 42.

Відповідно до договору дарування, укладеного 21 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_11, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 21 листопада 2014 року, реєстр № 4171, ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність ? частку житлового будинку з надвірними будівлями № 42, розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1 Травня. Про вказане також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29846802, сформований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 21 листопада 2014 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 32459632, що видане Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 20 січня 2015 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1437 га, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, будинок 42, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:006:0238, про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32459805, сформований Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 20 січня 2015 року.

Судом також встановлено, що відповідачу ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності від 04 вересня 1970 року, виданого виконкомом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області належить житловий будинок № 42-а загальною площею 193,20 кв.м., житловою площею 87,70 кв.м., розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня. Про що також свідчать відомості Інформаційної довідки № 36157951 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області 09 квітня 2015 року.

Позивач в якості доказів надав копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення станом на 2014 рік меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, 42, що виконана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_14, ОСОБА_15

Суду в якості доказів надані: договір про поділ майна подружжя, укладений 21 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 21 листопада 2014 року, реєстр № 4169; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29844118, сформований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 21 листопада 2014 року; спадковий договір, укладений 26 квітня 2006 року між подружжям ОСОБА_13, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 26 квітня 2006 року, реєстр № 1-1488; акт депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_16; довідка виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 6/02-17 від 18 травня 2012 року; відповідь на запит виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 968/02-26 від 14 листопада 2014 року з додатками, надана Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 03355040 від 12 грудня 2014 року; технічний паспорт на житловий будинок № 42-а за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця 1-го Травня, виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 13 липня 2005 року.

Відповідно до повідомлення про неможливість надання висновку експертизи № 6793 від 02 вересня 2015 року Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_17, у звязку з тим, що додаткові документи та оплата експертизи протягом місяця до інституту не надійшла надання висновку неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, аналізуючи зміст заявлених вимог і надані докази приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги про відновлення межі між земельними ділянками позивача та відповідачів, за їх недоведеністю, при цьому виходить з тих обставин, що позивач не зазначає хто є зобовязаною особою по відновленню межі і не вказує конкретно із зазначенням розмірів, точок встановлення межових знаків, іншого за технічною документацією щодо відновлення межі. Також суд враховує, що при уточненні вимог, позивач вказані недоліки не усунула, представники позивача у судовому засіданні наполягали на розгляді позову в поданій редакції, доказів на підтвердження заявлених позивачем вимог ні позивачем, ні її представниками - не надано, тоді як суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, сприяв здійсненню позивачем прав на отримання доказів і по справі призначалась судова земельно технічна експертиза, але позивач експертизу не оплатила і експертиза по справі не проведена.

Вимога позивача про зобовязання відповідачів не чинити перешкоди виконанню комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі, також задоволенню не підлягає, тому, що особа не може бути зобовязана вчинити дію, без її конкретизації, а посилання «не чинити перешкоди» має надто широке тлумачення змісту, що є недопустимим, бо порушує права відповідачів, а відповідно до п. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, тому на підставі ч. 3 ст. 16 ЦК України суд відмовляє позивачу в задоволенні вказаної вимоги.

Також, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про заборону відповідачам перебувати на місці безпосереднього встановлення межових знаків, паркану між земельними ділянками позивача та відповідачів. Вказані вимоги суперечать нормам діючого законодавства про право власності, оскільки власник/ землекористувач земельної ділянки має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону, а сам по собі, факт перебування відповідачів на їх земельній ділянці закону не суперечить.

Враховуючи, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням позивача в межах заявлених ним вимог і на підставі наданих доказів, а позивач ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження заявлених нею вимог, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову за недоведеністю та безпідставністю заявлених вимог, при цьому суд не приймає до уваги докази, що не мають суттєвого значення для правильного вирішення справи, в тому числі показання свідків, з пояснень яких тільки вбачається, що між сторонами склалися особисті неприязнені стосунки.

Судові витрати понесені позивачем, суд на підставі ст. 88 ЦПК відносить за її рахунок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 33, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна