Справа № 167/583/15-ц Провадження № 22-ц/773/1144/15 Головуючий у 1 інстанції: Хитрик Р.І.
Категорія: 59 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю представника позивача Кухарчука В.М.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії за апеляційною скаргою позивача Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 15 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

07 травня 2015 року Управління звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми пенсії.

Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рожищенському районі (далі - Управління) як одержувач пенсії за віком призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно довідки Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_2 проживав в зоні гарантованого добровільного відселення з 08.12.1988 року по 10.04.1992 року. Відповідно до цього ОСОБА_2 на підставі протоколу № 130 від 03.03.2005 року була призначена пенсія за віком та додаткова, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В період з 06.12.2011 року по 29.02.2012 державною фінансовою інспекцією у Волинській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Пенсійного фонду України у Рожищенському районі.

Ревізією встановлено, що ОСОБА_2 за період з 25.11.2004 року по 24.11.2006 року надміру нараховано та виплачено пенсію в сумі 8340 грн. 21 коп. у зв'язку із безпідставним зниженням пенсійного віку.

01.03.2012 року виплату додаткової пенсії ОСОБА_2, як потерпілому від ЧАЕС 3 категорії, припинено згідно подання Державної фінансової інспекції у Волинській області від 14.03.2012 року до рішення комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо вирішення питання по вилученню безпідставно виданих посвідчень.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідача 6040.91грн. переплаченої суми пенсії.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 15 червня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, місцевий суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу трирічного строку позовної давності, що визначений ЦК України.

При цьому при відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строків позовної давності поза увагою суду залишилось роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009 року, викладені в постанові №14 "Про судове рішення у цивільній справі".

Відповідно до ч.3 п.11 вищезгаданої постанови, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рожищенському районі як одержувач пенсії за віком та додаткової пенсії потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи з 03.03.2005 року.

В період з 06.12.2011 року по 29.02.2012 року Державною фінансовою інспекцією у Волинській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління Пенсійного фонду України за період з 26.04.1986 року по 01.12.2011 року, що стверджується листом від 14.03.2012 року (а. с. 4), застереженням до акту від 29.02.2012 року від 13.03.2012 року (а. с. 5-6), актом від 29.02.2012 року (а. с. 7-8).

Даною ревізією встановлено, що на час призначення пенсії ОСОБА_2 в силу ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням довідки Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 03.03.2005 року № 362 мав право лише на зниження пенсійного віку на 1 рік, а відтак йому було надміру виплачено пенсію за період з 25.11.2004 року по 24.11.2006 року в сумі 8340 грн. 21 коп. (а. с. 4-6).

Беручи до уваги акт ревізії Державної фінансової інспекції у Волинській області, лист про порушення позивач з врахуванням положень ст. 50 ЗУ « «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» просив стягнути з відповідача 6040 гривень 91 копійок надміру виплаченої пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом; отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За таких умов, отримавши від відповідача заяву про нарахування пенсії та додану до неї довідку про місце проживання, позивач не був позбавлений можливості у визначений чинним законодавством строк перевірити достовірність даних, які містяться у довідці, однак, як вбачається з матеріалів справи, таким правом не скористався.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на час призначення пенсії були наданні всі документи, які необхідні були для призначення пенсії в тому числі і довідка Антонівської сільської ради про місце проживання, яка підписана повноважною особою. Жодних сумнів подані ОСОБА_2 документи у відповідальної особи Управління пенсійного фонду не викликали.

В судовому засіданні представник позивача вказував, що фактично вина ОСОБА_2 у призначені йому в квітні у 2005 році пенсії за віком відсутня, а безпідставне зниження пенсійного віку відповідачу було здійснене у зв'язку з неуважністю працівника Управління Пенсійного фонду в Рожищенському районі.

На підставі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Таким чином, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відтак в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та беззаперечні докази, які б свідчили про зловживання ОСОБА_2, зокрема подання ним недостовірної інформації для призначення пенсії, які є єдиною підставо для стягнення надміру виплачених сум.

Доводи позовної заяви та апеляційної скарги про визнання ОСОБА_2 факту отримання пенсії у більшому розмірі, яке викладено у відповідній його заяві з погодженням про здійснення відрахувань, не мають правового значення, оскільки пенсійне законодавство пов'язує можливість стягнення надміру виплачених сум пенсії лише за доведеності зловживань пенсіонера в отримані таких сум.

Крім того, в судовому засіданні відповідач вказував, що написання ним в березні 2012 року заяви про стягнення надміру виплачених сум (а. с. 11) було здійснене на прохання працівників Управління для запобігання притягнення до відповідальності працівника, який здійснював прийом у 2005 році документів та вирішував питання про призначення пенсії за віком. Також ОСОБА_2 зазначив, що дана заява не свідчила про визнання ним факту зловживань з його сторони при призначенні пенсії або ж подання ним недостовірної інформації.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

З врахуванням наведеного вимога позивача про стягнення з відповідача надміру виплаченої суми пенсії на підставі ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" є безпідставною, необґрунтованою, а тому не підлягає до задоволення.

У зв'язку з наведеними порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі задовольнити частково.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 15 червня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: