Справа № 647/2536/15-ц
№ провадження 2/647/956/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 26.09.2006 року між ПАТ КБ Приват Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNH4KP41430600, відповідно якому остання отримала кредит у розмірі 2 876, 90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 504, 22 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, заявою від 07.10.2015 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно 26.09.2006 року отримала кредит в ПАТ КБ Приват Банк, однак вважала, що ще в 2007 році погасила кредитну заборгованість. На початку 2011 року ОСОБА_1 стало відомо, що у неї залишилася заборгованість по кредиту в розмірі 97,46 грн. 21.04.2011 року вона звернулася до ПАТ КБ Приват Банк із заявою про не нарахування відсотків, оскільки заборгованість залишилася не з її вини. Відповіді на дану заяву ОСОБА_1 не отримала. Після подачі позову до суду, вона дізналася про те, що банк продовжував нараховувати заборгованість. Також, зазначила, що не має можливості погасити заявлену банком кредитну заборгованість, так як ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в звязку з чим просила суд зменшити суму заборгованості.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

26.09.2006 року між ПАТ КБ Приват Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNH4KP41430600, відповідно якому останній на умовах поворотності, строковості, платності було надано кредит у розмірі 2 876, 90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданого розрахунку, станом на 13.08.2015 року заборгованість за кредитним договором №DNH4KP41430600 від 26.09.2006 року становить 11 504, 22 грн., яка складається з 97,46 грн. заборгованості за кредитом, 2 504,48 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 7 879, 27 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 524, 01 грн. штрафу (процентна складова).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 допустила порушення умов договору №DNH4KP41430600 від 26.09.2006 року по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 97,46 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2 504,48 грн., а всього 2600,94 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом із тим, вимоги ПАТ КБ Приват Банк про стягнення неустойки, на думку суду, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. За нормою п.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобовязання.

Згідно п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», (Стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та 3.3.2., 3.3.3. даних Умов (погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки відповідно до заяви), банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Відповідно до п.5.3. зазначених Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості.

З приведених пунктів Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», (Стандарт) та вимог позову вбачається, що позивачем заявлена вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, отже поставлено питання про подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення вимоги про стягнення пені відсутні.

Разом із тим, із ОСОБА_1 на користь позивача, в порядку п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», (Стандарт), підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі 130 грн. (5% від суми заборгованості, тобто 5% від заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за його користування, яка становить 2600,94 грн.).

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.61 Конституції України, ст.ст.509, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "Приват Банк" заборгованість за кредитом в розмірі 97,46 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 504,48 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 130 грн., а всього - 3 230,94 грн. (три тисячі двісті тридцять грн. девяносто чотири коп.), а також судові витрати в розмірі 1 218,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Корсаненкова