Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/924/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.09.2015смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді: Кривенко О.В. при секретареві: Маташнюк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-14933-270308,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.03.2008 р. ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №001-14933-270308 шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку 3 000 грн.

Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитом станом на 31.07.2015р, яка складає 6378.43грн., із яких - тіло кредиту 6378,43 грн.

Добровільно відшкодувати кредитну заборгованість позичальник не бажає, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю.

Відповідачка ОСОБА_1.в судове засідання не з"явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі також надала письмову заяву, відповідно до якої просить суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропущенням позивачем строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 27.03.2008 р. ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №001-14933-270308, шляхом підписання договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки.

Згідно умов вказаного договору (п. 1.3) банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах без укладення додаткової угоди.

Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок №3706 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до Договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів позичальника.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Також відповідно до п.3.4 держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку.

Оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, то станом на 31.07.2015 року утворилася прострочена заборгованість у розмірі 6378.43 грн., яка складається з:

тіло кредиту - 6378.43 грн.;

заборгованість за відсотками - 0.00 грн.,

заборгованість за комісіями - 0.00 грн..

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Цивільний кодекс України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що між сторонами існує домовленість про збільшення позовної давності.

З розрахунку ціни позову, який знаходиться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 останній раз поповнювала картковий рахунок для погашення заборгованості за кредитним договором 06.06.2011року.

Позивач не над ав докази, про те, що Банк звертався до відповідачки з письмовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором за період з 2011 року по 2015 рік.

Відповідно вхідного штампу на позовній заяві, Банк звернувся з вимогами до відповідача лише 25.08.2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Також позивач не надав Правила здійснення операцій за картковими рахунками та анкету позичальника.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав докази про продовження строку дії кредитного договору, а також того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжував нею користуватися, або він отримував у ПАТ «Дельта Банк» нову кредитну картку.

Як роз'яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Окрім того, як випливає із п. 1.4 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 27 березня 2008, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Крім цього, п.5.2 зазначеного кредитного договору зазначено, що він набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Однак, така умова кредитного договору не може вважатись установленням строку його дії, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (такою подією не може вважатись повне виконання сторонами своїх зобов'язань за договором). Крім того, Пленумом Вищого господарського суду України у своїй постанові від 29.05.2013 року №10 роз'яснено, що умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (ч.1 ст.251, ст.256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 необхідно відмовити у зв'язку зі сплином на час звернення з позовом до суду строку позовної давності, про сплин якої було заявлено відповідачкою до постановлення судового рішення.

Керуючись ст..ст.5,6,8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться відповідно до ст.ст.294,295 ЦПК України.

Суддя : О. В. Кривенко