Справа № 136/751/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" липня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 липня 1998 року у виконавчому комітеті Турбівської селещної ради Липовецького ройону Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №28.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує у позовній заяві на те, що від цього шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає те, що сімейні відносини між ними як подружжям - не складались у продовж усього часу їх сумісного проживання через різні характери та погляди на ведення спільного побуту, а тому майже рік тому відповідач залишив сім'ю. Шлюбних відносин вони не підтримують, дитину разом не виховують, господарства спільно не ведуть. На думку позивача, шлюб існує лише формально, тому його збереження суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, що є підставою для розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, відновити їй прізвище "Верцюх", а розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду телеграмі не зазначив заперечень щодо пред'явленого позову.

Зважаючи на те, що позивач використала надане їй ч.2 ст.158 ЦПК України заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, неявку відповідача суд визнає неповажною, так як службові обставини не підтверджені належними доказами, відтак обставин для відкладення розгляду справи не вбачається, тому суд проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає нормі ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, дитину спільно не виховують, господарства не ведуть. Позивач на даний час вагітна, що доведено ультразвуковим заключенням від від 20.05.2015 року проведеного медичним центром "ВІОЛА МЕД"на ім'я ОСОБА_1 Згідно поданої гр. ОСОБА_5 заяви, яка посвідчена нотаріально, батьком дитини, яку має народити ОСОБА_1 себе вважає ОСОБА_5 Відповідач будь - яких заперечень з даного приводу суду не надав.

Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, а тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я сторін спору розпалась, шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем відсутні близькі стосунки, а відтак ознаки сім'ї, при цьому у позивача склалась нова сім'я з іншим чоловіком, в якій чекають народження дитини, тому збереження такого шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.

Також підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища, оскільки це узгоджується з приписами ст.113 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, , 158, 169, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Верцюх) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 20 липня 1998 року виконавчим комітетом Турбівської селещної ради Липовецького ройону Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №28.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище „Верцюх.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243, 60 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7