Справа № 303/6158/15-ц
№ 2/303/3353/15
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

23 вересня 2015 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гутій О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Вивченням даної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору та документ, що підтверджує дійсну вартість майна, з урахуванням якої вказано ціну позову. Також позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто не зазначено і не додано доказ про те, що відповідач ОСОБА_2 по теперішній час перебуває та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської федерації.

Як роз'яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_3