Справа № 761/6421/15-ц
Провадження №2/761/3942/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розірвання договору та стягнення коштів, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір № б/н від 19.06.2009 року про залучення грошових коштів та стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 4 500 000,00 доларів США, відсотки а користування коштами розмірі 1 710 123,38 доларів США та судові витрати в сумі 3 897,60 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 червня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір № б/н про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу, за умовами якого позивачем було надано відповідачу депозит у грошових коштах в іноземній валюті в сумі 4 500 000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних, на строк 10 років, з терміном повернення 19.06.2019 року.

31.08.2012 року позивачем було отримано виписку по рахунку № НОМЕР_1, згідно якої з березня 2012 року відповідач в односторонньому порядку припинив нарахування відсотків по договору від 19.06.2009 року.

На письмове звернення позивача відповідач відповів, що припинення нарахування відсотків за спірним договором не відбувалося та обмеження права розпоряджатися рахунками проведено у відповідності до чинного законодавства. Однак поновлення нарахування та виплати процентів за умовами вищевказаного договору не відбулося.

В судове засідання позивач не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, 19 червня 2009 року між ОСОБА_1 до публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений Договір № б/н про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу (а.с. 9-12).

У відповідності до основних умов договору, а саме: п.п.1.1.3, 1.1.4 вищезгаданого договору про залучення грошових коштів на умовах субординованого боргу даний договір є строковим та укладеним на 10 років, тобто датою повернення вкладу є 19 червня 2019 року, під 13 % річних. Сума вкладу становить 4 500 000,00 доларів США.

Відповідно до листа від 10.10.2012 року, наданого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» припинення нарахування відсотків за спірним договором не відбувалося та обмеження права розпоряджатися рахунками проведено у відповідності до чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 1.1.9 Договору. Нарахування процентів за субординовим боргом здійснюється щомісяця згідно з правилами бухгалтерського обліку процентних та комісійних доходів і витрат банків.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Зазначений закон є спеціальним нормативним актом, який підлягає обов'язковому застосуванню у даних правовідносинах.

Враховуючи вищезазначені вимоги діючого законодавства, відповідач з 21 листопада 2014 року припинив нарахування відсотків за Договором на підставі обмежень, встановлених ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивачем при розгляді справи суду не надано належних та допустимих доказів неналежного виконання відповідачем умов договору, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 1060, 1068, 1074 ЦК України, ст. ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розірвання договору та стягнення коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: