НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4228/14
№ 2/183/253/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В..

секретаря Тен І.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про визнання рішення правління та протоколу незаконними, визнання незаконними наказів про внесення змін до штатного розкладу та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання рішення правління та протоколу незаконними, визнання незаконним та скасування наказу № 88-в від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників», визнання незаконними наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.06.2015 року, просить:

- зобовязати відповідача вручити їй відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років (пять років вислуги) срібний значок або відшкодувати його вартість 120,00 грн.;

- стягнути з відповідача на її користь не виплачені їй кошти за вислугу років (пять років) у сумі 3 000,00 грн.;

- визнати рішення Правління ПАТ «Банк Форум» та протокол засідання № 30 від 19.06.2013 року в частині закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад відділення протизаконним;

- скасувати протокол засідання Правління ПАТ «Банк Форум» № 30 від 19.06.2013 року в частині закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад відділення;

- визнати незаконним наказ № 88-в від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників»;

- визнати незаконним наказ № 1079 від 21.08.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України;

- поновити її на посаді головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум»;

- стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27.08.2013 року по час поновлення на роботі у розмірі 55 145,36 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що з 09.10.2006 року її прийнято на посаду економіста Новомосковського відділення Дніпропетровської філії АКБ «Форум» на підставі наказу № 152-к від 09.10.2006 року.

01.08.2012 року її було переведено на посаду головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» на підставі наказу №1271-к/2 від 01.08.2012 року.

26.06.2013 року позивачці було вручено попередження про те, що на підставі рішення Правління ПАТ «Банк Форум» протокол засідання № 30 від 19.06.2013 року та наказу Голови Правління банку №88-а від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників», вона буде звільнена. 26.08.2013 року позивачку звільнено з посади головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» за п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що під час її звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України адміністрація ПАТ «Банк Форум», маючи можливість працевлаштувати, не забезпечило працевлаштування співробітника, приховало вільні наявні вакансії, чим було порушено передбачений статтями 42, 49-2 КЗпП України порядок вивільнення працівників. Крім того, на час звільнення позивача і в подальшому їй не були запропоновані наявні вільні/ вивільняємі вакансії.

ОСОБА_1 працюючи в банку з 09.10.2006 року станом на 09.10.2011 року мала стаж роботи 5 років. На 31.12.2011 року вона була в штабі банку та на 31.05.2012 року мала право отримати: 1) разову матеріальну винагороду за вислугу років в розмірі посадового окладу; 2) оголошення подяки; 3) відзнаку корпоративної етики банку срібний значок вартістю 120,00 грн. Після встановленого терміну 31.01.2012 року їй була вручена подяка 5 років бездоганної парці, втім відповідач не виплатив їй матеріальну винагороду в розмірі 1 окладу та не видав відзнаку корпоративної етики банку. Свою бездіяльність щодо невиплати коштів та не вручення відзнаки корпоративної етики адміністрація банку не пояснила.

Більш того, 19.06.2013 року правління ПАТ «Банк Форум» прийняло рішення про закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад відділення. Рішення правління оформлено протоколом № 30 від 19.06.2013 року. Позивач зазначає, що дане рішення є незаконним та таким, що не узгоджується з нормами діючого законодавства України, оскільки голова та члени правління ПАТ «Банк Форум» в супереч вимогам ст.39 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» при прийнятті рішення про закриття відокремленого підрозділу банку перевищили повноваження визначені цим законом, Статутом та Положеннями банку.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, в подальші судові засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила в задоволенні позову відмовити. Свої заперечення представник обґрунтовувала наступним. По-перше, просила застосувати строки позовної давності, які згідно з ч.1 ст.233 КЗпП України встановлюються у три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивачу було направлено трудову книжку 21.08.2013 року, а з повідомленням про скорочення посади вона була повідомлена 26.06.2013 року. В той час ОСОБА_1 звернулася до суду лише 20.06.2014 року, тобто майже через рік. Щодо позовної вимоги про вручення відзнаки корпоративної етики за вислугу років або відшкодування її вартості, то вони є необґрунтованими, оскільки правлінням банку було призупинено Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум». Крім того, процедура закриття відділення № 1406 була здійснена відповідно до повноважень, які покладені на Правління та Спостережну раду ПАТ «Банк Форум», відповідність процедури закриття відділення була перевірена та підтверджена ОСОБА_3 банком України.

Щодо звільнення позивача, відповідач зазначає, що законодавство України вимагає від роботодавця пропонувати працівнику іншу роботу лише одночасно із попередженням про звільнення, а не в подальшому до моменту звільнення. ПАТ «Банк Форум» було запропоновано позивачу вакантні посади від зайняття яких ОСОБА_1 відмовилася, а тому банк мав законні підстави для звільнення позивача.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію трудової книжки ОСОБА_1, з якої вбачається, що останню 09.10.2006 року прийнято на посаду економіста Новомосковського відділення Дніпропетровської філії АКБ «Форум» на підставі наказу № 152-к від 09.10.2006 року. 01.08.20212 року ОСОБА_1 було переведено на посаду головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» на підставі наказу №1271-к/2 від 01.08.2012 року. 31.01.2012 року їй оголошено подяку за 5 років бездоганної праці (т.1 а.с.10).

ОСОБА_4 з наказу № 1271к/2 від 01.08.2012 року «Про переведення» ОСОБА_1 переведено з посади провідного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» на посаду головного спеціаліста Відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» з 01.08.2012 року із збереженням заробітної плати (т.1 а.с.11).

Суду надано копію положення про заохочення працівників за вислугу років в АКБ «Форум», затверджені рішенням Правління АКБ «Форум» протоколом від 23.01.2007 року № 3 (т.1 а.с.12-14).

Суду надано копію положення про кваліфікаційні вимоги до працівників відділення АКБ «Форум», затвердженні рішенням Правління АКБ «Форум» протоколом від 13.12.2005 року № 51 (т. 1 а.с.15-18, 158-159).

Суду надано копію ОСОБА_4 із протоколу №30 засідання правління ПАТ «Банк Форум» від 19.06.2013 року, щодо закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» до 01.09.2013 року (т.1 а.с.20).

Суду на дано положення про Відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум», затверджені рішенням спостережної ради ПАТ «Банк Форум» протокол № 10/2012 від 29.08.2012 року (т.1 а.с.22-28); Регламент складання техніко-економічного обґрунтування процесу закриття або призупинення діяльності відділень в ПАТ «Банк Форум», затверджений рішенням Правління АКБ «Форум» від 28.08.2012 року протокол № 34 (т.1 а.с.29-34).

В матеріалах справи також наявна довідка про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку виплат на випадок безробіття ОСОБА_1 за період з лютого 2013 року по липень 2013 року (т.1 а.с.35).

Суду надано копію наказу № 88-в від 25.06.2013 року Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників (т.1 а.с.101).

З надано суду Попередження вбачається, що 26.06.2013 року ОСОБА_1 було вручено попередження про те, що на підставі рішення Правління ПАТ «Банк Форум» протокол засідання № 30 від 19.06.2013 року та наказу Голови Правління банку №88-а від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників», її буде звільнено. 26.08.2013 року позивачку звільнено з посади головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» за п.1 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.102, 103-105).

ОСОБА_4 наказу № 1079к від 21.08.2013 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» 27.08.2013 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників) з виплатою компенсації за невикористану відпустку з розрахунку 16 календарних днів та з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (т.1 а.с.106).

Суду надано копії Штатних розкладів ПАТ «Банк Форум», затверджених головою Правління ПАТ «Банк Форум», станом на 30.05.2013 року, 01.04.2013 року, 04.06.2013 року, 01.07.2013 року, 01.08.2013 року (т.1 а.с.151-157).

Суду надано копії Витягів зі Штатного розкладу ПАТ «Банк Форум» за 2013 рік (т.1 а.с.164-170).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховоного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року із послідуючими змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши відповідні норми законодавства та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Щодо зобовязання відповідача вручити позивачу відзнаку корпоративної етики банку за вислугу років (пять років вислуги) срібний значок або відшкодувати його вартість 120,00 гривень та стягнути з відповідача на її користь не виплачені їй кошти за вислугу років (пять років) у сумі 3 000,00 гривень, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років а АКБ «Форум», а саме розділу ІІІ, винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років, пиурочуєтьтся до дня заснування АКБ «Форум» та призначається на підставі Рішення Правління Банку одноразово, при досягненні працівником відповідного стажу роботи в Банку.

Однак, доказів того, що правління Банку таке Рішення приймалось, суду не наданою.

Крім того, судом встановлено, що дія Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років а АКБ «Форум» на момент звільнення ОСОБА_1 була призупинена, про що свідчить наданий представником відповідача протокол № 27 від 25 травня 2010 року (т. 1 а.с.90-91).

А відтак дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання рішення Правління ПАТ «Банк Форум» та протоколу засідання № 30 від 19.06.2013 року в частині закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад відділення протизаконним, скасування протоколу засідання Правління ПАТ «Банк Форум» № 30 від 19.06.2013 року в частині закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад відділення, а також щодо визнання незаконним наказу № 88-в від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників», то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки, ПАТ «Банк Форум» має організаційно-правову форму Публічне акціонерне товариство, яка, згідно з Главою 8, Параграфу 1 ЦК України є різновидом організаційно-правових форм господарського товариства. А відповідно до п.3 ст.64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

В судовому засіданні представник позивача посилався на той факт, що, під час прийняття Рішення про закриття підрозділу було порушено порядок його прийняття, але, як зазначає сам позивач у своєму позові, відповідно до ст.37 Закону України «Про банки і банківську діяльність», органами управління Банку є загальні збори учасників, спостережна рада та правління (рада директорів) банку.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у межах своєї компетенції правління (рада директорів) діє від імені банку, підзвітне загальним зборам учасників та спостережній раді банку.

А тому, на переконання суду, позивач, як працівник банку, не є субєктом оскарження Рішення Правління про закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та скорочення посад, оскільки це суперечить принципу здійснення ефективності підприємницької діяльності та нормам чинного законодавства.

Крім того, Спостережною радою ПАТ «Банк Форум» було прийнято Рішення про закриття відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» (протокол засідання Спостережної ради № 13/2013 від 0 липня 2013 року) (т.1 а.с.99).

Листом № 41-114/11116 від 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 України повідомив про внесення запису про виключення відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» до Державного реєстру банків (т.1 а.с.100).

А тому дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З цих же підстав не підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання незаконним наказу № 88-в від 25.06.2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників». Посилання ж позивача на той факт, що її не було своєчасно ознайомлено із зазначеним Наказом, судом приймаються до уваги, однак дана обставина, не може свідчити про незаконність самого Наказу.

Зокрема, Наказ Голови правління «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників», сам по собі є розпорядчим Актом субєкта господарювання щодо визначення власної організаційної структури Банку і чисельності і чисельності його працівників. А відтак, зазначені Рішення не порушують трудових прав позивача.

Щодо скасування протоколу, то він сам по собі не створює будь яких правових наслідків, а являється лише засобом фіксації певних дій та відтворює процедуру прийняття рішень, а відтак діючим законодавством не передбачений такий спосіб захисту цивільного права, яку скасування протоколу.

У звязку з чим і дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Однак, як зазначалося вище, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації (банкрутства) або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у п. 1 вказаної статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання трудового договору з працівником з ініціативи власника, як-то: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

При цьому вживані в цій нормі поняття: «ліквідація», «реорганізація», «перепрофілювання», «банкрутство», «скорочення чисельності або штату працівників» - стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів.

Філії та представництва, як і інші структурні підрозділи підприємства, установи, організації не мають статусу юридичних осіб і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством (ст. 95 ЦК України, ч. 4 ст. 64 ГК України).

Тому розірвання з працівником трудового договору у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можливе лише за відсутності вільних вакансій у межах усієї структури підприємства, установи, організації як юридичної особи, а не лише у межах філії, що не має статусу юридичної особи, на які цей працівник може бути переведений або за відсутності його згоди на таке переведення (дана позиція викладена і в Ухвалі ВССУ від 13.11.2013 року № 6-34191св13).

ОСОБА_4 вимог ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Отже, вакантні посади пропонуються виключно у день ознайомлення працівника з попередженням про вивільнення.

А відтак твердження позивача про те, що посади їй мали пропонуватися протягом двох місяців з моменту попередження про звільнення і до самого звільнення, є помилковими (дана позиція викладена і в Ухвалі ВССУ від 17 квітня 2013 року № 6-5163св).

Як встановлено в судовому засіданні позивача попереджено про звільнення 26.06.2013 року.

В той час, в матеріалах справи наявні Наказ про прийняття ОСОБА_5 на посаду заступника керуючого корпоративного бізнесу Відділення № 1700 Запорізької дирекції ПАТ «Банк Форум» з 01.07.2013 року з посадовим окладом згідно зі штатним розкладом (т.1 ас.138), ОСОБА_6 на посаду регіонального менеджера Департаменту координації та розвитку регіональної мережі з 01.07.2013 року з робочим місцем в м.Запоріжжя, Відділення № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум» (т.1 а.с.235), ОСОБА_7 на посаду головного економіста відділення № НОМЕР_2 «Банк Форм» з 01.07.2013 року (т.1 а.с.236), ОСОБА_8 на посаду головного спеціаліста мікро та малого бізнесу Відділення № 1500 «Донецька дирекція ПАТ «Банк Форм» з 02.07.2013 року (т.1 а.с.240), що свідчить про те, що станом на 26.06.2013 року дані посади були вільними, однак ОСОБА_1 не пропонувалися. Будь-яких доказів на спростування даної обставини, відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суду не надано.

Також в матеріалах справи наявна копія штатного розкладу АКБ «Банк Форум» станом на 04.06.2013 року, з якого вбачається наявність вакантних посад, які не були запропоновані ОСОБА_1 (т.1 а.с152).

Посилання представника Банка на той факт, що ОСОБА_1 не відповідала кваліфікаційним вимогам, зокрема, посаді керуючого відділення спростовуються матеріалами справи, а саме Положенням про кваліфікаційні вимоги до працівників відділень АКБ «Форум» (т.1 а.с158-159) та Наказами по призначення осіб, які займали аналогічні з ОСОБА_1 посади на посади керуючих відділеннями (т.1 а.с.135-137).

Витяги зі Штатного розкладу ПАТ «Банк Форум», надані представником Банку (т.1 а.с.163-170), судом оцінюються критично, оскільки, по-перше вони стосуються лише відділення № 1406, а по-друге спростовуються іншими матеріалами справи, зокрема копіями штатних розкладів, наданих позивачем.

Відповідно до абзацу 4 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, судам при розгляді справ слід мати на увазі, що при проведенні звільнення, власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Враховуючи вищезазначену позицію ВСУ, судом не приймаються до уваги Накази про переведення працівників, надані позивачем.

Однак, доказів того, що ОСОБА_5, було прийнято на посаду заступника керуючого корпоративного бізнесу Відділення № 1700 Запорізької дирекції ПАТ «Банк Форум» з 01.07.2013 року (т.1 ас.138), ОСОБА_6 було прийнято на посаду регіонального менеджера Департаменту координації та розвитку регіональної мережі з 01.07.2013 року з робочим місцем в м.Запоріжжя, Відділення № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум» (т.1 а.с.235), ОСОБА_7 було прийнято на посаду головного економіста відділення № НОМЕР_2 «Банк Форм» з 01.07.2013 року (т.1 а.с.236), ОСОБА_8 було прийнято на посаду головного спеціаліста мікро та малого бізнесу Відділення № 1500 «Донецька дирекція ПАТ «Банк Форм» з 02.07.2013 року (т.1 а.с.240), в результаті переміщення (перестановки), представником Банку суду не надано, не зважаючи на той факт, що судом неодноразово направлялись відповідні запити щодо надання Повного штатного розкладу ПАТ «Банк Форум», станом на момент попередження ОСОБА_1 про звільнення, однак Банком були надані лише вищезазначені витяги про наявність вакантних посад у відділенні № 1406, які не можуть бути прийняті судом у якості доказу наявності чи відсутності вакантних посад, оскільки, як зазначалося вище, філії та представництва, як і інші структурні підрозділи підприємства, установи, організації не мають статусу юридичних осіб і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством (ст. 95 ЦК України, ч. 4 ст. 64 ГК України), а тому розірвання з працівником трудового договору у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можливе лише за відсутності вільних вакансій у межах усієї структури підприємства, установи, організації як юридичної особи, а не лише у межах філії, що не має статусу юридичної особи, на які цей працівник може бути переведений або за відсутності його згоди на таке переведення (дана позиція викладена і в Ухвалі ВССУ від 13.11.2013 року № 6-34191св13).

А відтак, суд вважає, що порядок звільнення ОСОБА_1 відповідачем був порушений.

Однак, в даному випадку суд вважає за необхідне відмовити і в цій чатині позовних вимог, застосувавши строки позовної давності до даних правовідносин, керуючись наступним.

Відповідно до ч.1 ст.233 КзПП, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії Наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 пропустила строк з поважних причин, оскільки по наявність вакантних посад, які їй не були запропоновані дізналась лише з Рішень судів, прийнятих за заявами інших співробітників ПАТ «Банк Форум», але судом не можуть бути прийняті до уваги зазначені доводи, оскільки проаналізувавши ч.1 ст.233 КзПП, суд приходить до переконання про те, що норма «працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду……, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії Наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки» є імперативною.

Кодекс законів про працю України (далі - Кодекс) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що виникають у сфері трудового права, та визначає, зокрема, основні трудові права працівників, до яких і належить право на звернення до суду про вирішення спору. При реалізації цього права велике значення має позовна давність, суть якої полягає в наданні можливості особі у визначений законодавством строк розраховувати на захист свого порушеного права судом.

Трудове законодавство не містило і не містить норм, у яких було б розкрито зміст позовної давності, порядок її обчислення, підстави для зупинення чи поновлення тощо. У Кодексі встановлено лише строк звернення до суду про вирішення трудового спору, який за своєю суттю і є позовною давністю.

Основним нормативним актом, який регулює питання, пов'язані з існуванням інституту позовної давності (строків звернення до суду), є Цивільний кодекс України (далі - Цивільний кодекс), у якому визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257); для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (стаття 258). Тобто лише у випадках, прямо передбачених у законах, застосовуються позовна давність, відмінна від загальної.

У сфері регулювання трудових відносин скорочена позовна давність визначена в статті 233 Кодексу, відповідно до якої працівник має право звернутися до суду про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Системний аналіз положень Цивільного кодексу та Кодексу дає підстави стверджувати, що суть загальної позовної давності (як строку звернення до суду) полягає в тому, що вона застосовується до всіх вимог правового характеру, якщо для окремих вимог не передбачена спеціальна позовна давність.

Тобто законодавець, встановивши в сфері захисту трудових прав скорочену позовну давність (один, три місяці) та визначивши випадки, на які вона не поширюються (частина друга статті 233 Кодексу), у такий спосіб передбачив, що до всіх інших правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Як видно із заяви позивача, яка міститься в матеріалах справи, з Наказом по звільнення вона ознайомилась 21 серпня 2013 року (а.с.106), трудова книжка їй була направлена 21 серпня 2013 року (а.с.107), а до суду з позовною заявою вона звернулась лише 23.06.2014 року, тобто майже через рік після звільнення.

А відтак, виходячи з наступного і позовні вимоги в частин визнання незаконним наказу № 1079 від 21.08.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; поновлення її на посаді головного спеціаліста відділення № НОМЕР_1 «Банк Форум» та стягнення з неї на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.08.2013 року по час поновлення на роботі у розмірі 55 145,36 гривень, не підлягають задоволенню.

Щодо ж до стягнення моральної шкоди, то суд прийшов до наступного.

Не зважаючи на той факт, що в задоволенні вищезазначених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено через застосування строків позовної давності, судом встановлено, що під час її звільнення було порушено порядок, передбачений ст.49-2 КзПП.

Відповідно ж до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган відшкодовує працівнику моральну шкоду в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Строки звернення до суду за відшкодуванням моральної шкоди в зазначеній статті не встановлено.

Оскільки Кодекс не врегульовує питань, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, та не встановлює спеціальну позовну давність щодо вимог про її відшкодування, застосуванню підлягають положення Цивільного кодексу як основного акта цивільного законодавства.

А тому в даному випадку, на переконання суду має діяти загальний строк позовної давності, тобто три роки, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень, підлягають задоволенню.

Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд дійшов по суті висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. А саме в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.

У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 235, 236, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10,60,213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про визнання рішення правління та протоколу незаконними, визнання незаконними наказів про внесення змін до штатного розкладу та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Березюк