У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6806/14

№ 4-с/183/57/15

18 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаряТен І.О.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу Комунального підприємства «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

КП «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» в особі директора ОСОБА_4 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3,в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 49236717 про відкриття виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 05 листопада 2015 р., а також стягнути з ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області судові витрати на свою користь.

В обґрунтування своєї скарги скаржник зазначає, що оскаржувана постанова ВП № 49236717 від 05.11.2015 р. є такою, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, відповідно до наказу № 94 від 28 серпня 2014 р. про скорочення штатної одиниці «заступник директора», та наказу № 112 від 22 жовтня 2014 р. про зміни у штатному розписі, посади «заступник директора» на підприємстві з 01 листопаду 2014р. не існує. Тому, для того щоб виконати п. 2 постанови ВП № 49236717 від 05.11.2015 р. підприємство повинне внести зміни до штатного розкладу шляхом відновлення посади «заступник директора». А вимогами ст.42-1 та ст.42 КЗпПУ прямо передбачене переважне право працівника, з яким було розірвано трудовий договір за п. 1 ст. 40 цього кодексу на возвратний прийом на роботу. Тобто при введені підприємством посади «заступник директора» переважне право її займати має ОСОБА_5, якого було звільнено з цієї посади за п.1 ст. 40 КЗпП України. По-друге, ч.2 ст. 24 КЗпПУ передбачає особисту присутність громадянина при прийомі на роботу: подання ним паспорту, трудової книжки, інших документів, передбачених законодавством. Цілком очевидно, що виконати п. 2 постанови ВП № 49236717 від 05.11.2015 р. без особистої присутності ОСОБА_6, не порушуючи ст. 24 КЗпП, неможливо.

За таких обставин, скаржник вважає, що при винесені постанови ВП № 49236717 від 05.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 були порушені вимоги ст. 8, 24 Конституції України, п.1 ст.6, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.24, 42, 42-1 Кодексу Законів про Працю України.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в поданій скарзі. При цьому зазначив, що вищезазначенапостанова, на його думку, викладена некоректно, оскільки виконати її добровільно без порушення норм чинного законодавства неможливо.

Представник ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 в судовому засідання проти скарги заперечував, вважаючи її необґрунтованою і безпідставною. Просив суд відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 проти скарги заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні, адже на його думку постанова старшого державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження законна і вмотивована.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, з вищезазначеної норми слідує, що звернення будь-якої сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою, є правомірним та таким, що відповідає вищезазначеній нормі, якщо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому виходячи, із положень ст. 57 ЦПК України фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Будь-яких доказів того, щопід час виконання судового рішення, яке є предметом даного спору (зокрема, винесенням оскаржуваної Постанови про відкриття виконавчого провадження), порушено права чи свободиКомунального підприємства «Новомосковський комбінат комунальних підприємств», суду не надано.

Крім того, згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

Тобто, винесння постанови про відкриття виконавчого провадження у строки, визначені законом, це навіть не право, а обовязок державного виконавця.

Судом встанновлено, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 05.11.2015 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 49236717 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 11.08.2015 рокуНовомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/6806/14, згідного з яким поновленоБритан ОСОБА_7 на посаді заступника директора Комунального підприємства «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» з 25 липня 2014 року.Цією ж постановою було надано скаржнику строк для самостійного виконання рішення до 12.11.2015 року.

Тобто оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження ухвалена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

Посилання скаржника на той факт, що зміст постанови є некоректним, і вимоги якої, на його думку, не можливо виконати без порушення норм чинного законодавства, не є підставою для її скасування.

Таким чином, сам факт винесення Постанови про відкриття виконавчого провадженняжодним чином не порушує права чи свободи скаржника, отже, вимоги скаржника щодо її скасування, суд вважає не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доказів того, що вона винесена в порушення вимог діючого законодавства суду не надано, як не надано і доказів того, що вищезазначена постанова будь-яким чином порушує пав чи свободи скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією «Про проведення виконавчих дій», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги скаргу Комунального підприємства «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Березюк