Справа № 536/2468/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1П,

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 18 листопада 2015 року звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення з нього на користь сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на його утримання, до закінчення терміну навчання в Кременчуцькому національному університеті імені ОСОБА_4, тобто до 30 липня 2017 року включно та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 300 гривень.

В обгрунтування позову вказувала, що вона з 19 квітня 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо. Їх син ОСОБА_5 проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач за рішенням суду був зобов'язаний сплачувати аліменти до повноліття сина, а згодом на утримання повнолітнього сина до закінчення ним терміну навчання в Коледжі Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4, тобто до 30 червня 2015 року.

На даний час її син продовжує навчання у Кременчуцькому національному університеті імені ОСОБА_4 і є студентом 3 курсу денної форми навчання на контрактній основі з кінцевим терміном навчання 30 червня 2017 року.

Вона не має можливості самостійно в повному обсязі матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання сина не надає, хоч є працездатним, отримує пенсію, на даний час займається адвокатською діяльністю, аліментних зобов'язань перед іншими особами він не має, а тому має можливість та повинен матеріально забезпечувати повнолітнього сина до закінчення ним терміну навчання.

Тому просить стягувати з відповідача аліменти на період навчання сина примусово за рішенням суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягувати аліменти з відповідача на користь сина ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частини доходів відповідача на період навчання сина, в обгрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнений позов в частині стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини доходів батька підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини своїх доходів на період навчання сина, але заперечував проти стягнення з нього 300 гривень витрат на правову допомогу адвоката.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом установлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.14), який проживає з матір'ю ОСОБА_1П.(а.с.4).

Згідно довідки Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_2 є студентом 3 курсу навчально-наукового інституту механіки і транспорту контрактної форми навчання денного відділення за напрямом Машинобудування. Початок навчання 01.09.2015 року, запланована дата закінчення навчання згідно договору про підготовку фахівця 215-МТ-147 від 19.08.2015 року 30 червня 2017 року за умови виконання навчального плану (а.с.3,7).

У зв'язку з навчанням син ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, яку батько ОСОБА_3 добровільно не надавав. Матеріальної допомоги матері на ці потреби не вистачає.

Згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідач пояснив, що він отримує щорічно від адвокатської діяльності приблизно 10 000 гривень доходу, також згідно довідки отримує пенсію по інвалідності в сумі 1786 гривень 72 копійки щомісячно (а.с.31), що в середньому за місяць складає загальну суму 2 619 гривень.

Тобто ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина.

За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі, який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам Закону, чого не заперечував і відповідач у судовому засіданні.

Позивач просила суд стягувати аліменти включно до 30 липня 2017 року.

Зважаючи на те, що згідно довідки з інституту ОСОБА_2 має закінчити навчальний заклад 30 червня 2017 року, суд задовольняє позовні вимоги в частині строку стягнення частково, тобто з 18 листопада 2015 року по 30 червня 2017 року.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір відповідач ОСОБА_3, як інвалід ІІ групи, звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, а тому судові витрати відповідно до ч.2 статті 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач у зв'язку з підготовкою позову до суду понесла витрати на правову допомогу адвоката в сумі 300 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с.16).

Відповідно до ч.3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1,2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Беручи до уваги, що позов задоволений судом на 50 відсотків, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто 150 гривень (300:2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 182,191,198,199,200 Сімейного кодексу України, ч.1,2 статті 3, ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 10,11,84,88,209,212, 214, 215, 218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, який народився 19 березня 1965 року в селі Садки Кременчуцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року на період його навчання, тобто до 30 червня 2017 року, але без урахування часу канікул та не більше як до досягнення сином віку 23 років.

Судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 150 (сто п'ятдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення про присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя Степаненко Ю.І.