Справа № 362/3731/14 Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-ц/780/4990/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 38 31.08.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Волохова Л.А., Журби С.О., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

11 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, де просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на зазначене майно, посилаючись на неможливість спільного володіння та користування домоволодінням, поділу майна в натурі без істотного відхилення від ДБН, наявність у відповідача іншого житла, відсутність істотної шкоди для ОСОБА_2.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2015 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину будинковолодіння №42 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину будинковолодіння №42 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1.

Виплачено ОСОБА_2 з депозитного рахунку Васильківського міськрайоппого суду Київської області суму вартості частки майна на яке припинено її право власності в розмірі 52 433,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 813,84 грн. у відшкодування судових витрат.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначені обставини, викладені у позові.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками будинковолодіння №42, що по АДРЕСА_1, з часткою у власності, відповідно, 2/3 та 1/3 ( а.с. 4, 5, 6, 7, 8-10, 11, 50, 51, 191-192 т. 1 ).

З приводу володіння та користування спірним майном між сторонами не досягнуто домовленості, унаслідок чого 11 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із названим позовом, який уточнила 18 серпня 2014 року ( а.с. 2-3, 89-90 т. 1 ).

Згідно висновку №14482/14-43 судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 31 березня 2015 року, серед іншого, розподіл житлового будинку по вул. Ватутіна №42 в с. Здорівка Васильківського району Київської області, у частках 1/3 та 2/3 з виділом в натурі 1/3 частки у відповідності до вимог нормативних актів - неможливий, тобто, влаштувати на площі 11,9 кв.м., як мінімум однокімнатну квартиру, з урахуванням технічного стану житлового будинку «А», який оцінюється як «ветхий» - не вбачається за можливе.

Технічний стан сараю «Б» та погребу «В», що розташовані на земельній по АДРЕСА_1 ділянці також оцінюється, як «ветхий», при цьому, стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий.

Обмежене виконання елементами будинку своїх функцій.

Технічний стан криниці «к» оцінюється як «незадовільний», при цьому експлуатація елементів споруди можлива лише при умові проведення їх ремонту ( а.с. 143-148 т. 1 ).

Окрім цього, зазначено, що на земельній ділянці, розташований цегляний будинок «А1» з підвальним поверхом, площею 213,8 кв.м., який є самочинним ( там же ).

Ухвалюючи рішення, місцевий суд викладеного не врахував і помилково прийшов до переконання про відсутність обставин, передбачених ст. 365 ЦК України, коли право особи на частку у спільному майні може бути припинено.

Навпаки, на переконання апеляційного суду, частка ОСОБА_2 у майні є значною, може бути виділена в натурі, будинок є подільним, спільне володіння і користування ним можливе, припинення права власності відповідача на її частку завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

Тим паче, що на земельній ділянці зведений новий цегляний будинок з підвальним поверхом.

Відтак, з точки зору другої інстанції, заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені на підставі зазначених правових підстав та обставин, заявлених у позові.

За таких обставин, суд першої інстанції неправильно прийшов до переконання про необхідність задоволення позову і, без додержання норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 365 ЦК України, ст.ст. 58-60, 212-215 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про припинення права на частку у спільному майні ОСОБА_2.

А тому, її доводи про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом зазначених норм матеріального і процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду знайшли своє підтвердження і, відповідно, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову згідно положень ст. 365 ЦК України, ст. 309 ЦПК України за безпідставністю заявлених вимог.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 262,17 грн. ( а.с. 244 т. 1 ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 262,17 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Л.А. Волохов

С.О. Журба