Справа № 450/4023/13-ц Провадження № 2/450/123/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення аліметів,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (Bradshow Damian Lee, the United Kingdom of Great Britain and Northen Ireland, 68 Hayes Way, Beckenham, Kent, BR3 6RS) аліменти на утримання його доньки ОСОБА_2 Софії-Катерини за минулий період ( з 29 грудня 2011 року) до дня набрання чинності рішення суду у твердій грошовій сумі, еквівалентній 500 (пятсот) фунтів стерлінгів, за кожен місяць; стягнути з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (Bradshow Damian Lee, the United Kingdom of Great Britain and Northen Ireland, 68 Hayes Way, Beckenham, Kent, BR3 6RS) аліменти на утримання його доньки ОСОБА_2 Софії-Катерини до досягнення ОСОБА_2 Катериною повноліття у твердій грошовій сумі, еквівалентній 500 (пятсот) фунтів стерлінгів, за кожен місяць; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивачка покликається на те, що позивачка ОСОБА_1 є матір»ю, а відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 батьком малолітньої ОСОБА_2 Катерини, яка народилась 15 березня 2009 року. У зареєстрованому шлюбі з відповідачем який є громадянином ОСОБА_4 Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ( далі Сполучене Королівство), позивачка не пербувала. Шляхом подання заяви до органу реєстрації, керуючись п.1 ч.2 ст.125 Сімейного Кодексу України, відповідач визнав себе батьком ОСОБА_2 Софії-Катерини. Остання народжена на території України у м.Львові, є громадянкою України, а тому вона має право на гарантований державою Україна рівень життя, необхідний для її фізичного розумового, духовного, морального, соціального розвитку, на всебічний захист її прав та законних інтересів.

З моменту народження дитини відповідач надавав належне матеріальне утримання дитині, однак, після погіршення відносин між відповідачем і позивачем ніякої матеріальної допомоги не надає. З цього часу відповідач лише двічі прислав доньці дрібнички у подарунок. Останній взагалі не бере участі у піклуванні дитиною, не цікавиться її розвитком, станом здоровя. Повернувшись в Україну, з кінця грудня 2011 року Софія-Катерина ОСОБА_2 продовжує проживати з позивачкою та її батьками, що підтверджується довідкам про склад сімї та перебуває на їх повному утриманні. Дитина регулярно відвідує дитячий садок, що підтверджується зокрема відповідними квитанціями про здійснювану оплату.

Позивачка покликається, що намагається максимально приділяти увагу доньці та її всебічному та фізичному розвитку, зокрема донька займається на індивідуальних заняттях з педагогом ОСОБА_5 З травня 2013 року позивачка водить дитину на заняття з плавання у загальноосвітню школу № 36 (викладач ОСОБА_6Ф.) та заняття з гімнастики ( тренер ОСОБА_7М.). Позивачка щоденно читає з донькою пізнавальну літературу українською, російською, англійською мовами. Постійно проводить час у спілкуванні з Софією-Катериною, розділяє захоплення доньки, вони разом виготовляють власноруч певні речі. Для цього позивачка придбаває необхідні матеріали для художньої творчості, канцтовари, та книжечки із завданнями. Особливо ретельно стежачи за станом здоровя доньки, позивачка систематично проходить з нею медичні огляди в педіатра, окуліста, невролога, та піклується про збалансоване харчування доньки. Влітку 2012 року позивачка з донькою перебували на відпочинку у Туреччині, витрати на оплату якого позивач взяла на себе.

Залишаючи Україну в січні 2012 року, відповідач був повідомлений позивачкою про наявну потребу у грошах, обумовлену необхідністю влаштування Софії-Катерини ОСОБА_2 у дитячий садок, купівлею одягу, взуття, розвиваючі заняття тощо. На покриття зазначених витрат матірю відповідача було відправлено лише 70 ЕUR (сам відповідач у цей час примусово лікувався від передозування алкоголем). У подальшому відповідач продовжував не цікавитися матеріальною стороною утримання доньки. Одного разу відповідач добровільно запропонував видавати позивачці 300 фунтів стерлінгів на місяць для задоволенням потреб доньки, однак жодного разу зазначені суми так і не були отримані позивачкою.

Натомість, кілька разів відповідач запитав позивачку, скільки конкретно грошей потрібно на його доньку, а потім вимагав повернути йому гроші, витрачені на позивачку, а саме на її британську візу, а також повернути подаровані ним речі та подаровані його родиною дитині іграшки. Позивачка не могла повернути відповідачу одну тисячу фунтів стерлінгів через відсутність таких коштів (вона тільки почала працювати після повернення з відпустки з догляду за дитиною і мала забезпечувати і себе, і дитину самостійно ), а тому для «компенсації» видатків відповідача запропонувала якийсь час не давати гроші на доньку, на що відповідач охоче погодився і не дає грошей взагалі. З того часу минуло вже більш ніж півтора роки.

Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримати свою дитину, при наявності високого рівня матеріального забезпечення. Свідченням того є наявність у відповідача нерухомого майна у ОСОБА_4 Королівстві, приватного будинку в Іспанії ( у спільній власності із сестрою відовідача, від оренди якого отримуєтся дохід), трьох квартир у м.Львові на вул. Тихій, 1 (кв.7, 8, 9), які були придбані під час спільного проживання відповідача і позивача.

Перебуваючи в Україні відповідач успішно здіснював підприємницьку діяльність, однак отримані доходи він не відображав у податкових звітах підприємця, а сплачував фіксований єдиний податок. Разом з тим, відповідач ухилявся від сплати податків на доходи на території ОСОБА_4 Королівства. З цього вбачається, що офіційні доходи відповідача носять нерегулярний і мінливий характер, що не відповідає дійсним обставинам його благополуччя.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі. Разом з тим, керуючись положеннями ст.191 Сімейного кодексу України, та враховуючи, що позивачка вжила всіх залежних від неї заходів для одержання аліментів на утримання доньки від відповідача ( свого часу він добровільно погодився на сплату аліментів), але не змогла їх отримати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачка у своєму позові просить постановити рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 Катерини за минулий час ( з 29 грудня 2011 року) і до набрання чинності рішенням суду.

В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_8 не з»явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності у судовому засіданні та підтримання позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч на лежним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 186257 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 08.04.2009 року, ОСОБА_2 Катерина народилась 15.03.2009 року у м.Львові та батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.29).

Як зазначено у довідці № 12 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 26.06.2009 року УГІРФО ГУ МВС України у Львівській області, ОСОБА_2 Софія-Катерина, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула громадянство України на підстві частини 1 статті 7 Закону України « Про громадянство України) (а.с.30).

Згідно довідки, виданої ОСОБА_1 25.08.2010 року за № 01-15/642, Львівським національним медичним університетом імені ОСОБА_9, остання дійсно працювала у Національному медичному універистеті ім.Данила Галицького викладачем кафедри іноземних мов з 07.09.2007 року (наказ № 334-кп від 10.09.2007 року) та перебувала у відпустці за доглядом за дитиною до виповнення дитині трьохрічного віку з 16.03.2010 року по 15.03.2012 року (наказ № 20 кп.12.03.2010 року (а.с.31).

Обставина на яку покликається позивачка у позовній заяві щодо повної оплати відпочинку позивачки разом з донькою у Туреччині, підтверджується договором на туристичне обслуговування від 15.08.2012 року, згідно якого Замовником зазначених у ньому послуг є ОСОБА_1 (а.с.32).

Як вбачаєтсья із довідки про склад сім»ї, виданої Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 28.11.2012 року за № 1862, за адресою : Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Грушевського, буд.19, проживають ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 Софія-Катерина (а.с.37).

Згідно акту обстедження житлово-побутових умов від 18.04.2013 року (а.с.39), будинок, у якому проживає сім»я позивачки у відмінному стані, плануєтсья реконструкція горища під мансардний поверх.

Як зазначено у характеристиці ОСОБА_2 Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої міні-садочком у центрі раннього розвитку Babу Club, дитина з січня 2013 року відвідує заняття у цьому навчально-виховному закладі. Разом з тим зазначено, що такі навчання остання відвідувала і з лютого по кінець травня 2012 року.

Із даних зазначених у прибуткових касових ордерах та їх квитанціях вбачається, що оплату за відвідування вкаазного міні-дитсадка донькою, здійснювала позивачка ОСОБА_1 (а.с.40-53).

Згідно довідки виданої ЛНВК садком-школою «Малюк» 25.06.2013 року за № 105, ОСОБА_2 Софія-Катерина дійсно навчаєтсья у навчально-виховному комплексі садок-Школа «Малюк» (а.с.56).

Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за № 13182125 від 11.01.2007 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що у м.Львові, право власності оформлено на підставі догору купівлі-продажу р.№ 5416 /28.12.2006 року/, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13П.(а.с.91).

Разом з тим, встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належать квартири за № 8 (номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 13182027 від 11.01.2007 року) та № 9 (номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 13182000 від 11.07.2007 року) у будинку № 1 по. вул.Тихій, що у м.Львові (а.с.94, 97).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 № 635044 ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстрований на території України як фізична особа-підприємець (а.с.98), та відповідно до довідки за № 10884 від 30.01.2007 року ДПІ у ОСОБА_9 районі м.Львова, останнього взято на облік платників податків (а.с.99).

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з положенням ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вбачається до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно положення ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі від дня предявлення позову, а саме з 24.10.2013 року і підлягає стягненню в розмірі еквівалентному 500 фунтів стерлінгів, за кожен місяць і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Судом встановлено, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але неможливості їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, а покликання у позовній заяві позивачки на таке, носить голослівний характер.

Твередження позивачки про готовність сплати відповідачем аліментів у 2012 році, та її відмова від їх одержання, не може слугувати підставою для стягнення аліментів за минулий час, в розумінні ч. 2 ст. 191 СК України.

В звязку з цим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 аліментів на утримання його доньки ОСОБА_2 Софії-Катерини за минулий період ( з 29 грудня 2011 року) до дня набрання чинності рішення суду у твердій грошовій сумі, еквівалентній 500 (пятсот) фунтів стерлінгів, за кожен місяць до задоволення не підлягають, за недоведеністю позивачем матеріально- правової вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 182, 183, 184 , 191 Сімейного Кодексу України , Конвенцією про стягнення аліметів за кордоном від 20.06.1956 року, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_14 Іванівни до ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (Bradshow Damian Lee, the United Kingdom of Great Britain and Northen Ireland, 68 Hayes Way, Beckenham, Kent, BR3 6RS) аліменти на утримання його доньки ОСОБА_2 Софії-Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, еквівалентній 500 (пятсот) фунтів стерлінгів, щомісячно починаючи з 24.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (Bradshow Damian Lee, the United Kingdom of Great Britain and Northen Ireland, 68 Hayes Way, Beckenham, Kent, BR3 6RS) в дохід держави 243, 60 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_15