пр. № 2/759/5291/15
18 листопада 2015 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Уляновської О.В.,
секретаря Бандури Н.О.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,
У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд змінити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4, з 14.07.2014 р., тобто з моменту його захворювання до 385 грн. 80 коп., посилаючись на ті підстави, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2012 р. з нього на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки його матеріальне становище змінилося в сторону погіршення, не має постійного місця роботи та через хворобу не має можливості працювати.
У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, клопоптання про слухання спарви у її відсутності не надходило (а.с.25, 26, 28, 29).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2012 р. з нього на користь позивачки стягуються аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).
З вищезазначеного рішення вбачається, що відповідач частково заперечує проти стягнення з нього саме 2000 грн. 00 коп. щомісячно та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. 00 коп.
Згідно довідки за № 3405 від 07.07.2015 р. Сихівського відділу соцзахисту управління соцзахисту Львівської міської ради позивач проживає за адресою: м. Львів, пр-т. Черв. Калини, 33, кв. 66 те знаходиться на обліку в Сихівському відділі соцзахисту управління соцзахисту Львівської міської ради (а.с.5).
Відповідно до посвідчення за № 612491/82 позивачу ОСОБА_1 призначено 1 «Б» групу інвалідності загального захворювання, на підставі чого йому призначено пенсію у розмірі 949 грн. 00 коп. з 21.10.2014 р. по 01.11.2015 р. (а.с.6).
Згідно довідки серії 10 ААВ Міжрайонної спеціалізованої кардіологічної МСЕК № 1 ОСОБА_1 потребує стороннього догляду (а.с.8).
Як встановлено у позивача є неповнолітня дитина ОСОБА_5, 23.09.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 3545 (а.с.33).
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (ст. 192 СК України).
Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12 вказаного Закону).
Позивач посилається у позовній заяві на те, що з моменту ухвалення рішення Святошинським районним суду м. Києва про стягнення аліментів, його матеріальний стан значно змінився, оскільки залишився безробітним, а також погіршився стан здоровя, тому призначений розмір аліментів для нього є надмірним і він не може сплачувати визначену суму у розмірі 1000 грн. 00 коп.
Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Позивачем наведено наявності підстав, передбачених зазначеною нормою, для зміни розміру аліментів, а обставини, на які він посилається, не були враховані при визначенні розміру аліментів.
За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовльнити.
Зменшити розмір аліментів призначених рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 11.02.2012 р. на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 385 грн. 80 коп., шляхом зміни способу присудження з 14.07.2014 р. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: