Справа № 303/4369/15-ц
2/303/2433/15 Ряд стат звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н.Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

з участю: позивача ОСОБА_1-К.С.

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 поданого та підписаного від імені та в інтересах позивача до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення нікчемності заповіту,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_2 від імені та в інтересах позивача, звернулася в суд з позовом про встановлення нікчемності заповіту від 22 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому в реєстрі за № 2255 від імені ОСОБА_8, 08.09.1935 р. н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6.

Позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, посвідчення заповіту ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 відбулося з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому в силу ч.1 ст. 1257 ЦК України, - такий заповіт є нікчемним. При цьому, посилається на те, що:

- заповіт від 22 березня 2005 року не містить жодних відомостей щодо особи «Спадкоємця» крім прізвища, імені та по батькові;

- реєстрація заповіту ОСОБА_8 вчинена 11 травня 2005 року о 15:02 год., тобто через два місяці, після його посвідчення;

- згідно даних на веб-сайті реєстрації відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, - бланк нотаріального документу Серії бланку ВСА номер бланка 671746, код витрачання бланка заповіт, дата витрачання бланка - 21.03.2005 року, не співпадають з датою нотаріального посвідчення заповіту Серії ВСА 671746 від 22.05.2005 року.

Просить позов задоволити, посилаючись, що оформлений з порушенням вимог нотаріального посвідчення документів заповіт, - перешкоджає позивачу ОСОБА_5 Г-К.С. реалізувати свої права, як спадкодавця за законом.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали повністю, з наведений у заяві підстав, просили позовні вимоги задоволити.

Представники відповідача, позов не визнали, просили у задоволенні позову відмовити. Посилаючись на те, що приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, посвідчення заповіту ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 відбулося з дотримання норм діючого на той законодавства, а відтак підстав для встановлення нікчемності заповіту нема.

Третя особа - приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, виклала свою позицію у заяві, поданій до суду, де просить розглядати справу у її відсутності. При цьому, зазначає, що при вчиненні нотаріальних дій щодо посвідчення заповіту ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 нею, як нотаріусом були дотримані всі норми діючого на той час законодавства. Відображення нотаріальної дії, яка мала місце 22 березня 2005 року в «Спадковому реєстрі» відбулося, після початку його функціонування в травні 2005 року, у звязку з припиненням функціонування «Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ».

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 доводиться внучкою ОСОБА_8, який помер 22 серпня 2014 року у віці 78 років, що вбачається з матеріалів справи.

ОСОБА_8, 08.09.1935 р. н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_6 (а.с14).

Заповіт серії ВСА № 671746, складений «спадкодавцем» - ОСОБА_8 на користь «спадкоємця» - ОСОБА_6 посвідчено 22 березня 2005 року приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2255 (а.с14).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с15), - бланк нотаріального документу Серії бланку ВСА номер бланка 671746, код витрачання бланка заповіт, дата витрачання бланка - 21.03.2005 року.

Позивач та її представник, просить встановити нікчемність заповіту від 22 березня 2005 року, посилаючись на порушення нотаріусом вимог щодо його форми та посвідчення, які встановлені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 0.03.2004 року в редакції від 04.06.2004 року, чинної на момент посвідчення заповіту ОСОБА_8 від 22.03.2005 року та Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ від 17.10.2000 р., чинного на момент посвідчення нотаріусом вказаного заповіту від 22.03.2005 року. У звязку з чим, вважає наслідком порушень вимог щодо форми та посвідчення, - нікчемність даного заповіту.

При посвідченні заповітів нотаріус керується вимогами що встановлені Цивільним кодексом України (далі ЦКУ), Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі за текстом Порядок) та Правилами ведення нотаріального діловодства (далі за текстом «Правила») у редакції таких нормативно-правових та регуляторних актів, що діяли на момент виникнення правовідносин, тобто станом на 22 березня 2005 року.

Відповідно до положень ст. 1247 ЦК України від 2003 р., у редакції, що діяла станом на березень 2004 року.

Вимоги до форми та змісту заповіту, заповіт правочин, для дійсності якого закон вимагає обовязкового дотримання встановленої форми. Оскільки виконання заповіту можливе лише після смерті заповідача, коли виправити недолік форми заповіту вже не можливо, невідповідність форми заповіту неминучою призведе до його абсолютної нікчемності.

Як загальне правило закон встановлює письмову форму заповіту з нотаріальним посвідченням (ч. 3 ст. 1247 ЦКУ).

Заповіт особисто підписується заповідачем. У разі, якщо заповідач у наслідок фізичної вади, хвороби, або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за його дорученням заповіт може підписати інша фізична особа з повною цивільною дієздатністю, у порядку, встановленому ч. 4 ст. 207 ЦКУ. У цьому випадку, як того вимагає вищезазначена норма ЦКУ, підпис іншої особи на тексті заповіту, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Заповіт вважається вчиненим у день та час його посвідчення, тому на ньому обовязково повинні бути вказані не тільки місце, а й дата та час його складання (ч. 1 ст. 1247 ЦКУ) у редакції, що діяла станом на березень 2004 року.

З положень ст. ст.1247,1248 ЦК України, - слідує, що заповіт, підписаний заповідачем, набуває юридичної сили, тобто сили заповіту, тільки після його посвідчення нотаріусом (або особами, які зазначені у ст.ст. 1251 та 1252 ЦКУ). Попередні або наступні дії заповідача чи нотаріуса, що вчинюються в звязку з складанням заповіту (складання проекту заповіту, перенесення його на спеціальний бланк нотаріальних документів, реєстрація заповіту у Спадковому реєстрі та т. і.) не мають вирішального значення для набуття чинності заповітом.

Тому час складання, підписання та посвідчення заповіту завжди буде співпадати, оскільки, як зазначалося вище, юридичної сили заповіт набуває саме за умови його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 52 Закону України Про нотаріат запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. Про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Отже часом складання заповіту буде час, коли нотаріус вчинив запис про заповіт у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Відповідно до п.25 Інструкції "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (Наказ|Інструкція, Мінюст, від 03.03.2004, № 20/5), усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Реєстри повинні бути прошнуровані, аркуші їх пронумеровані. Кількість аркушів у реєстрі повинна бути завірена підписом посадової особи Головного управління юстиції Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, уповноваженої на те начальниками цих управлінь. Підпис посадової особи скріплюється гербовою печаткою відповідного управління юстиції.

Як вбачається з заповіту серії ВСА № 671746, складений «спадкодавцем» - ОСОБА_8 на користь «спадкоємця» - ОСОБА_6 посвідчено 22 березня 2005 року приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2255 (а.с14).

Нотаріальна процедура посвідчення заповітів складається з низки взаємозалежних етапів, дотримання яких є обовязковим.

1. Звернення особи, яка бажає посвідчити заповіт до нотаріуса.

На даному етапі нотаріус, посилаючись на ст. 43 Закону України «Про нотаріат», встановлює особу учасника цивільних відносин, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Оскільки право на заповіт відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦКУ має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, то нотаріус, відповідно до ст. 44 Закону України «Про нотаріат», окрім встановлення особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має також встановити її дієздатність. Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

2. Складання проекту заповіту.

На цьому етапі посвідчення заповітів можливі різні варіанти, так зокрема заповідач має право подати свій проект заповіту до нотаріальної контори, який написаний ним власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У разі якщо поданий проект викладений неправильно або взагалі відсутній, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч. 2 ст. 1248 ЦКУ). У випадку, якщо проект заповіту складається нотаріусом на прохання та зі слів заповідача, п. 1 ч. 2 ст. 1248 ЦКУ містить вимогу про те, що за таких обставин заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем та підписаний, ним власноручно (як і при складенні проекту заповіту самим заповідачем). Окрім цього, пп. 1.7 п. 1 глави 3 розділу ІІ Порядку містить вимогу про зазначення перед підписом заповідача інформації, що заповіт прочитаний заповідачем вголос і підписаний ним власноручно. Ця інформація може бути відображена наступним чином: «Цей заповіт мною прочитано вголос і власноручно підписаний».

3. Нотаріальне посвідчення заповіту.

Оскільки ч. 3 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вимагає при нотаріальному посвідченні викладення заповітів на спеціальних бланках нотаріальних документів, при будь-якому способі письмової фіксації заповіту, включаючи його написання заповідачем власноручно, слід користуватися спеціальними бланками нотаріальних документів. При посвідченні заповіту нотаріусом застосовується відповідна форма посвідчувального напису (форма № 45 49, 49? додатку 25 до Правил), який підписується нотаріусом з прикладенням його гербової печатки. Текст посвідчувального напису викладається за допомогою загальноприйнятих технічних засобів та вміщується після підпису заповідача на тій же сторінці чи на звороті документа. Якщо посвідчувальний напис не вміщується на відповідному документі, він може бути продовжений чи викладений повністю на іншому спеціальному бланку нотаріальних документів. У цьому випадку бланк, на якому викладено текст документа, та бланк із посвідчувальним написом прошнуровуються і пронумеровуються, кількість аркушів завіряється підписом нотаріуса з прикладенням його гербової печатки.

4. Реєстрація заповіту в Спадковому реєстрі.

Завершальним етапом нотаріального посвідчення заповітів є обовязкове внесення відомостей про заповіти до Спадкового реєстру. Нотаріус вносить відомості до Спадкового реєстру в день вчинення відповідної нотаріальної дії (п. 2.5 ч. 2 Положення про Спадковий реєстр). Для підтвердження факту внесення інформації до Спадкового реєстру нотаріус виготовляє витяг про внесення реєстраційного запису до Спадкового реєстру у двох примірниках, один з яких залишається у справі нотаріуса, що посвідчив заповіт, а другий надається заповідачеві. Відповідно до Розділу 2 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у заповіті зазначаються місце і час складання заповіту, що узгоджується з внесеними змінами до Правил ведення нотаріального діловодства, а саме до форми 45 та всіх форм щодо посвідчення заповіту, в якій зазначено про необхідність зазначати у текстах заповітів місця, часу (дати, години, хвилини) складання заповіту.

Відповідно до Розділу 2 2. Реєстр заповітів (Наказ|Положення, Мінюст, від 17.10.2000, № 51/5 "Про Спадковий реєстр"), який діяв станом на березень 2005 року. 2.1. Заповіти, складені та посвідчені, змінені або скасовані в установленому законодавством порядку, підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі. 2.2.1. Реєстрація заповітів здійснюється шляхом унесення реєстраційного запису до Єдиного реєстру. 2.2.2. Реєстратор здійснює реєстрацію протягом 5 робочих днів з часу посвідчення ним заповіту або не пізніше наступного робочого дня з часу отримання від інших нотаріусів або заповідачів (у випадку, передбаченому пунктом 2.2.4 цього Положення) заяви про реєстрацію заповіту в Єдиному реєстрі.

Як вбачається з письмових пояснень приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, «…Спадковий реєстр почав функціонувати в травні 2005 року. норма щодо реєстрації заповітів, під час посвідчення спірного заповіту, була закріплена тільки на рівні підзаконних актів Інструкції та Положення про Спадковий реєстр.».

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Заповіт серії ВСА № 671746, складений «спадкодавцем» - ОСОБА_8 на користь «спадкоємця» - ОСОБА_6 посвідчено 22 березня 2005 року приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2255 (а.с14) складений письмово, у встановленому порядку був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі, отже підстави для визнання його нікчемним відповідно до ст. 1257 ЦК України відсутні.

Дата і час (11.05.2005 року) реєстрації в Спадковому реєстрі заповіту посвідчено 22 березня 2005 року приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2255, - не може вважатися порушенням вимог посвідчення даного заповіту, оскільки така вимога законодавчо закріплена в ч.4 ст. 1247 ЦК України тільки із доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 21.09.2010 року № 2527 VI, без зазначення «строку реєстрації заповіту, після посвідчення його нотаріусом» та у розрізі положень ст. ст. 1247,1248 ЦК України не має вирішального значення для набуття чинності заповітом.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про нотаріат» (у редакції Закону України від 21.09.2010 № 2527-VI), нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Суд констатує, що на момент розгляду справи судом, відсутні будь-які відомості про скасування чи зміну заповіту серії ВСА № 671746, складеного «спадкодавцем» - ОСОБА_8 на користь «спадкоємця» - ОСОБА_6 посвідченого 22 березня 2005 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2255, державна реєстрація якого у Спадковому реєстрі проведена 11 травня 2005 року, що вбачається з ОСОБА_3 із Спадкового реєстру ( копія а.с13) стан «чинний», статус «архівний до введення Спадкового реєстру».

Суд критично оцінює твердження позивача та її представника з приводу того, що підставою для встановлення нікчемності правочину є розбіжність у «даті витрачання спеціального бланку» 21.03.2005 року, згідно даних на веб-сайті реєстрації відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, - бланк нотаріального документу Серії бланку ВСА номер бланка 671746, код витрачання бланка заповіт, - з датою нотаріального посвідчення заповіту Серії ВСА 671746 від 22.05.2005 року.

Відповідно 04.11.2009 року Міністерство юстиції України видало Наказ № 2053/5 «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітнос-ті про їх використання», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.11.2009 року за № 1043/17059. Цим наказом затверджено новий порядок ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів.

Згідно Наказу № 2053/5 «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання», - якщо ж нотаріусом невчасно вносяться або ж не вносяться відомості про витрачання бланків або недійсні бланки, втрату або викрадення бланків, що сталися з вини нотаріуса, відповідне Головне управління юстиції має право зупинити діяльність приватного нотаріуса або притягнути до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про нотаріат».

Керуючись: ст. ст. 203, 1257 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 поданого та підписаного від імені та в інтересах позивача до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення нікчемності заповіту.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.