ЄУН № 337/5512/15-ц
Провадження № 2/337/2233/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 жовтня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому вточнив, мотивуючи його тим, що 10.09.2014р. між ним та банком було укладено договір №313731/24442/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого він вніс на вкладний рахунок № 2635.1.047313.006, відкритий у відділенні №3 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» 10904,00 доларів США на строк до 15.09.2015р. В подальшому на підставі додаткових угод до вказаного договору сума вкладу була збільшена до 12092,00 доларів США. 15.09.2015р. він повідомив Банк в установленому договором порядку, що не бажає продовжувати дію договору і просив повернути йому суму вкладу. Однак до теперішнього часу вклад йому не повернутий, що порушує його права як споживача.

Просить стягнути з відповідача на його користь банківський вклад в сумі 12092,00 доларів США, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2613,80грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500,00грн.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не повідомив.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Суд встановив, що 10.09.2014р. між сторонами було укладено договір №313731/24442/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого позивач вніс на вкладний рахунок №2635.1.047313.006, відкритий у відділенні №3 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», 10904,00 доларів США на строк до 15.09.2015р. зі сплатою Банком процентів на вклад в розмірі 13,10% річних (п.1,2 договору).

Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов.

Відповідно до п.10 договору цей договір набуває чинності після його підписання сторонами з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором банківського вкладу.

Згідно додаткової угоди до даного договору про банківський строковий вклад б/н від 06.01.2015р. сума вкладу була збільшена до 11 286,00 доларів США.

Згідно додаткової угоди до даного договору про банківський строковий вклад б/н від 05.05.2015р. сума вкладу була збільшена до 11 667,00 доларів США.

Згідно додаткової угоди до даного договору про банківський строковий вклад б/н від 07.07.2015р. сума вкладу була збільшена до 11 881,00 доларів США.

Згідно додаткової угоди до даного договору про банківський строковий вклад б/н від 03.08.2015р. сума вкладу була збільшена до 11 986,00 доларів США.

Згідно додаткової угоди до даного договору про банківський строковий вклад б/н від 02.09.2015р. сума вкладу була збільшена до 12 092,00 доларів США.

За період дії договору відповідач нараховував та виплачував проценти за користування вкладними грошовими коштами. Спора в цій частині між сторонами немає.

Зі спливом строку дії договору, визначеного сторонами при укладанні договору до 15.09.2015р., позивач звернувся до відповідача із заявою про відсутність бажання продовжувати дію договору та просив виплатити йому банківський вклад у звязку з закінченням строку дії договору.

Однак до теперішнього часу грошові кошти не виплачені.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від друго їсторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч.1); якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором (ч.4).

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору.

Крім того, на відносини між сторонами по договору банківського вкладу та банківського рахунку, за якими послуги надані для задоволення власних побутових потреб, поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Оцінивши обставини справи і надані сторонами докази в їх сукупності, достатності, належності та взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача вкладних грошових коштів, оскільки між сторонами було укладено договір банківського вкладу на строк до 15.09.2015р., після закінчення строку дії договору позивач відмовився продовжувати строк дії договору і подав до відповідача відповідну заяву про виплату йому банківського вкладу у звязку з закінченням строку дії договору, але відповідач, незважаючи на те, що строк дії договору скінчився, до теперішнього часу вклад не повернув, чим допустив порушення вимог ст.530,1058 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу. У звязку з цим грошові кошти в сумі 12 092,00 доларів США підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2613,80грн.

Відповідно до ст..84, 88 ЦПК України з урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності 01.01.2012р., суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 500,00грн., сплата яких позивачем підтверджується договором про надання юридичних послуг від 16.09.2015р., свідоцтвом про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2, що надавала ці послуги, розрахунком компенсації витрат на правову допомогу від 16.09.2015р., актом прийому-передачі виконаних робіт від 18.09.2015р., квитанцією про сплату позивачем 500,00грн. за юридичні послуги, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.526,530,610,611,1058,1060 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст..1,4,22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.3,4,10,11,60,61,84,88,212-215,218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (з вкладного рахунку № 2635.1.047313.006 у відділенні №3 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 313731, код ЄРДПОУ 25821086) на користь ОСОБА_1, 28.05.1945р.н., РОНПП НОМЕР_1, вклад за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 10.09.2014р. №313731/24442/370-14 в сумі 12 092,00 доларів США (дванадцять тисяч девяносто два доларів США 00 центів).

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1, 28.05.1945р.н., РОНПП НОМЕР_1, в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2613,80грн. та витрат на правову допомогу в сумі 500,00грн., усього 3113,80грн. (три тисячі сто тринадцять гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, поданою відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А.Мурашова

15.10.2015