Справа № 310/811/15-ц
2/310/1467/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акту, скасування запису про державну реєстрацію, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акту, скасування запису про державну реєстрацію, повернення земельної ділянки у якому зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 7 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 року №192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року рішення суду залишено без змін.
Під час розгляду справи в суді, головою Бердянської районної державної адміністрації видано розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 05 березня 2010 року №138 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Не заважаючи на те, що земля оборони площею 2000,00 га. знаходиться в користуванні військової частини НОМЕР_1 , 0,1200 гектара, всупереч вимог земельного та цивільного законодавства передано громадянину ОСОБА_2 .
Так, відповідно до розпорядження голови Бердянської РДА №138 від 05 березня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадян земельні ділянки, в тому числі рілля та пасовища для ведення окремого сільського господарства (землі запасу, якими є полігон військової частини НОМЕР_1 ), у т.ч. й громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,1200 га., вартістю 1 453,88 грн..
На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської РДА Подоляк В.А. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №472516, про що вчинено запис від 18 березня 2010 року за №14 про державну реєстрацію державного акта, в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Окрім того, ОСОБА_2 отримав право власності на земельну ділянку військової частини НОМЕР_2 з порушенням вимог ст. 77 Земельного кодексу України згідно якої, землі оборони, це землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та установ Збройних Сил України інших військових формувань утворених відповідно до законодавства України.
Статтями 9, 14 Закону України «Про оборону України» визначено, що землі закріпленні за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління.
Пунктом 2 ст. 149 Земельного Кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів АР Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, місцевих рад відповідно до їх повноважень.
Водночас, рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України про припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не приймалося.
За приписами ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Просив визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 472516 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га., вартістю 1453 грн. 88 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_2 .
Скасувати запис від 18 березня 2010 року за № 14 про державну реєстрацію державного акта серії ЯИ № 472516 на право власності земельної ділянки, виданого ОСОБА_2 , здійснений в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Повернути від гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.1200 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 27.04.2015 року до участі по справі в якості відповідача залучено ОСОБА_1 , як правонаступника відповідача, оскільки ОСОБА_2 помер.
У судове засідання прокурор, представники Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 не з`явились. Представник Міністерства оборони та військової частини НОМЕР_1 подав заяву про розгляд справи в його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала і просила розглянути справу в її відсутності.
Представники Бердянської районної державної адміністрації, відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не з`явились без поважних причин.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 92 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно державного акту ІІ-ЗП №001486 від 17.05.2001 року рішенням Бердянської районної Ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону надана у постійне користування земельна ділянка для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 га. (а.с. 6-8).
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлено, що наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 року військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 (а.с. 20-24).
03 квітня 2009 року розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», припинено право користування військовою частиною НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення. Визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (а.с. 18).
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 р. задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 р. «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га. (а.с. 20-24).
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 р. вказане судове рішення залишено без змін (а.с. 25-29).
На виконання постанови Вищого господарського суду України від 19.05.2011 року головою Бердянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 483 від 20 червня 2011 року, яким розпорядження №192 від 03.04.2009 року визнано таким, що втратило чинність та рекомендовано відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію (а.с.19).
Із державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №472516 видно, що розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 138 від 05.03.2010 року передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва (а.с.5).
Визнання недійсним у судовому порядку розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення військовій частині НОМЕР_2 права користування земельною ділянкою свідчить, що земельна ділянка, яка була безоплатно передана у власність ОСОБА_2 фактично була виділена йому зі складу земель оборони, перебування яких у користуванні Міністерства оборони України в особі в/ч НОМЕР_2 у встановленому законом порядку не припинялось.
Незаконність вилучення земельної ділянки була підтверджена постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03.2013 року по справі за позовом заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 138 від 05.03.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлено факт перебування земельної ділянки площею 2802,06 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району у постійному користуванні військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону на підставі державного акта серії ІІ-ЗП № 001486 та незаконність розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою та втрати чинності зазначеного акту, та переведення землі оборони до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення.
Враховуючи, що судовим рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлена незаконність розпорядження № 192 від 03 квітня 2009 року, дозволу на передачу спірної земельної ділянки військової частини НОМЕР_2 Бердянській районній адміністрації землекористувач не надавав, повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі їх у власність громадян без вилучення їх у встановленому ст. ст. 143, 144 ЗК України порядку, голова Бердянської районної адміністрації при прийнятті розпорядження № 138 від 05.03.2010 року не мав.
Протиправність рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 підтверджується постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03.2013 року, якою розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №138 від 05.03.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» скасовано (а.с.86-89).
Порядок використання земель оборони в господарських цілях врегульовано ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», відповідно до якої військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовлювати сіно на землях, наданих їй у постійне користування.
Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам не мала, то доводи позивача про наявність підстав для визнання в силу ст. 155 ЗК України виданого на підставі розпорядження №138 від 30.06.2010 року на ім`я ОСОБА_2 державного акту серія ЯК №923623 недійсним підлягають задоволенню, а земельна ділянка площею 0,1200 га підлягає поверненню землекористувачу шляхом витребування її з володіння відповідача та повернення військовій частині НОМЕР_1 .
Вимоги про скасування запису про державну реєстрацію оспорюваного державного акту задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не належить до передбаченого законом способу захисту порушеного права, бо не погоджується з положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.
Таким чином, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, а не реєстрації державного акту, як це зазначено позивачем.
Крім того за ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.
Згідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка притягується судом до відповіді за позовом, тому що на неї вказує позивач, як на порушника свого права.
Статтею 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, тобто визначення відповідачів, як осіб, до яких пред`являється позов, є виключним правом позивача.
Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов`язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.
Таким чином, звертаючись з позовом до суду про скасування запису про державну реєстрацію державного акта позивач не залучив до участі по справі в якості відповідача державного реєстратора, який повинен відповідати за цими вимогами.
У позовній заяві прокурор просив судові витрати віднести за рахунок відповідачів, але підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні з наступних підстав.
З позовом до суду в інтересах позивачів звернувся прокурор, який за п. 11 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідач надала суду довідку до акту огляду МСЕК та пенсійне посвідчення (а.с.77,78) за якими вона є інвалідом другої групи. Пункт 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що інваліди ІІ групи звільняються від сплати судового збору.
Стаття 88 ЦПК України передбачає, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 3, 11, 30, 33, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 92, 155 ЗК України, Закону України «Про використання земель оборони», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про судовий збір».
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати недійсним державний акт серії ЯИ №472516 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_1 повернути військовій частині НОМЕР_1 земельну ділянку площею 0,1200 га., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.
Суддя