У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари», про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари», про визнання припиненим договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 11 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк»), правонаступником якого відповідно до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги та прав за забезпечувальними документами № 01 від 25 березня 2014 року є ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал», та товариством з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари» (далі - ТОВ «Волинська фабрика гофротари») було укладено кредитний договір № 02/10, за умовами якого банк надав позичальнику - ТОВ «Волинська фабрика гофротари» кредит у розмірі 35 000 000 грн на погашення кредитної заборгованості та несплачених відсотків за іншими кредитними договорами зі сплатою 16 % річних строком до 24 квітня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 5 грудня 2011 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 104,8 кв. м., житловою площею 58,9 кв. м.

В обумовлений кредитним договором строк ТОВ «Волинська фабрика гофротари» заборгованість не повернуло.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 4 жовтня 2013 року стягнуто з позичальника на користь банку 40 714 921 грн 54 коп. заборгованості за кредитним договором № 02/10 від 27 квітня 2010 року. Станом на 15 жовтня 2014 року вказане рішення Третейського суду не виконано.

У зв'язку з цим позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на відповідний вид нерухомого майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати договір іпотеки від 5 грудня 2011 року припиненим, визнати припиненим іпотечне обтяження майна за цим договором.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11 вересня 2015 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» задоволено. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Волинська фабрика гофротари» за кредитним договором № 02/10 від 27 квітня 2010 року у розмірі 40 714 921 грн 54 коп., що складається з: 30 326 531 грн 31 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 9 081 168 грн 04 коп - нарахованих відсотків, 1 236 529 грн 41 коп. - простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 500 грн. - простроченої комісії за адміністрування кредиту, 25 грн 21 коп. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту, 34 292 грн 50 коп. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 35 875 грн 07 коп. - пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 5 грудня 2011 року, реєстровий номер 5241, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом надання ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» права продажу вказаної квартири від імені її власника ОСОБА_4 будь-якій особі-покупцеві. Встановлено початкову ціну квартири АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 4 листопада 2015 року рішення міського суду змінено, замінено у другому абзаці резолютивної частини рішення слова «надання товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» права продажу вказаної квартири від імені її власника ОСОБА_4 будь-якій особі-покупцеві» словами «проведення прилюдних торгів». Доповнено резолютивну частину рішення після абзацу третього новим абзацом такого змісту: «Грошове вираження початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації - 376 720 грн». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням змін, внесених рішенням апеляційного суду, дійшли обґрунтованого висновку про доведеність ТОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» своїх позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок існуючої заборгованості. Разом із цим є правильним висновок судів щодо відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, оскільки останній не надав суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для визнання договору іпотеки від 5 грудня 2011 року припиненим.

З урахуванням цього слід визнати, що рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 11 вересня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: