УХВАЛА

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

ІваненкоЮ.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» в особі Херсонської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», поданою представником Подгрушко Ольгою Володимирівною, на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») про відшкодування шкоди.

Посилався на те, що 25 січня 2007 року працівник Новотроїцького відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7 прийняла від нього 30 000 грн для внесення на рахунок позивача, однак вказані кошти на рахунок не внесла, а умисно розтратила, передавши їх ОСОБА_8

Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. визнано винними та засуджено за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 358 КК України, в тому числі і за вчинення вищезазначених дій під час перебування на посадах у відповідача.

Враховуючи, що шкоду завдано працівниками Новотроїцького відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при виконанні своїх трудових обов'язків, на підставі ст. ст. 1166, 1172, 1192 ЦК України просив стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його користь 61 020 грн на відшкодування матеріальної шкоди, яка дорівнює сумі втрачених коштів - 30 000 грн, та їх знецінених внаслідок інфляції на 31 020 грн, а також 44 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 61 020 грн, яка складається з основного боргу в розмірі 30 000 грн та суми коштів знецінених внаслідок інфляції за період з 01 лютого 2007 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 31 020 грн. В частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_3 витрати на оплату правової допомоги у розмірі 500 грн. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року залишено без змін, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на положення статті 625 ЦК України.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Херсонської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Подгрушко О.В. просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на положення ст. 625 ЦК України, виходив з того, що реальна вартість втраченого майна - суми депозиту - має бути визначена з урахуванням зміни купівельної спроможності грошей у зв'язку з процесом інфляції. Крім того, вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року встановлено факт заподіяння працівниками відповідача - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - матеріальної шкоди позивачу під час виконання ними трудових обов'язків, на час розгляду справи вказана шкода не відшкодована, а тому підлягає стягненню відповідно до положень ст. ст. 1166, 1172, 1192 ЦК України в повному обсязі з відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, 12 березня 2012 року винесено вирок Чаплинським районним судом Херсонської області, який набрав законної сили, в якому встановлено, що 25 січня 2007 року ОСОБА_5 прийняла від ОСОБА_3 30 000 гривень для внесення на рахунок НОМЕР_1 на підставі договору № 8, однак ввірене їй чуже майно на рахунок ОСОБА_3 не внесла, а умисно розтратила передавши їх у день отримання ОСОБА_8., спричинивши в такий спосіб матеріальну шкоду в сумі 30 000 грн.

Згідно з вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8. визнано винними та засуджено за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 358 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, в тому числі і за вчинення вищезазначених дій під час перебування на посадах у відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки обставини, встановлені вироком суду, підтверджують факт заподіяння працівником Банку матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_3 під час виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_8. трудових обов'язків. Сума збитків та розрахунок позивача відповідачем не оспорювались в судах попередніх інстанцій.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338 -341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів щодо їх оцінки, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Херсонської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», подану представником ПодгрушкоОльгою Володимирівною, відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік