Справа № 488/3376/15-ц
Провадження № 2/488/1636/15 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої у справі судді Безпрозванного В.В.

при секретарі судового засідання Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши який, остаточно просив стягнути з відповідача суму боргу за договором грошової позики від 18.06.2015 року в розмірі 7000,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 18.06.2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір грошової позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 одержав від позивача у борг 7000,00 грн., які зобовязувався повернути 10.07.2015 року. Отримання зазначеної суми позики підтверджується складеною відповідачем розпискою від 18.06.2015 року. Але, у зазначений в розписці строк ОСОБА_2 гроші не повернув, у добровільному порядку вирішити це питання відмовляється, що обумовило його звернення до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в своїй заяві позов визнав, просив розглядати справу без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що в межах зменшення позовних вимог підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2015 року між сторонами по справі у простій письмовій формі було укладено договір грошової позики, за яким позичальник ОСОБА_2 отримав від позикодавця ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 7000,00 грн., які позичальник зобовязувався повернути 10.07.2015 року.

На підтвердження укладення договору грошової позики та його умов, позивачем представлена розписка позичальника ОСОБА_2, яка була власноруч складена відповідачем 18.06.2015 року, та копію якої було долучено до матеріалів справи.

На день розгляду справи позичальник, відповідач по справі, грошові кошти ОСОБА_1 не повернув, порушивши умови договору займу.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає доведеним, що на момент розгляду справи ОСОБА_2 борг ОСОБА_1 не повернув, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором грошової позики від 18.06.2015 року в розмірі 7000,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень, а всього стягнути 7243,60 (сім тисяч двісті сорок три) гривень 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:(підпис)

Копія вірна.

Рішення набрало законної сили 11.12.2015 року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 488/3376/15-ц в архіві Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Суддя: В.В. Безпрозванний

ОСОБА_3 Чуб