Номер провадження: 22-ц/785/2915/15
Головуючий у 1 інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

при секретарі - Томашевської К.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року,-

встановила:

28 травня 2014р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення. Просили усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1; вселити позивачів до зазначеної квартири.

Позивачі посилалися на те, що ОСОБА_1 отримав від КЄЧ Одеського воєнного округу ордер № 229 на право користування для постійного проживання сім'єю квартирою АДРЕСА_1

Оскільки відповідачі перешкоджають позивачам користуватися зазначеним майном, тому позивачі вимушені звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів підтримали позовні вимоги.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначав, що ніхто не перешкоджав і не перешкоджає позивачам користуватися спірним жилим приміщенням, вони добровільно покинули квартиру і добровільно не користуються нею.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015р. позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено.

Суд зобов'язав ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Суд вселив ОСОБА_1, ОСОБА_2 до квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, представник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилаються на те, що ОСОБА_1 з вересня 1995 року, ОСОБА_2 з березня 2004 року без поважних причин не проживають у спірній квартирі, що підтверджується відповідними актами.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу , просив її задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014р. у задоволені позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення та зняття з реєстраційного обліку - відмовлено. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають у зазначеній квартирі у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створюють несприятливі умови для проживання, сторони перебувають у неприязних відносинах, та конфлікт між ними носить стійкий характер. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року зазначене рішення залишено без змін. Твердження, що ніхто не перешкоджав і не перешкоджає ОСОБА_1, ОСОБА_2 користуватися спірним жилим приміщенням, спростовуються озвученою у судовому засіданні відмовою надати позивачам ключ від спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 229, виданого 25 квітня 1988р. КЄЧ Одеського воєнного округу ОСОБА_1 надано право користування для постійного проживання сім'єю квартирою АДРЕСА_1

Згідно довідки від 18 червня 2012р. про склад сім'ї, виданого КП "ЖКС "Вузівський" у зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - відповідальний квартиронаймач, ОСОБА_5 - колишня дружина, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_7 - онук.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014р. в задоволені позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року зазначене рішення залишено без змін.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають у зазначеній квартирі у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створюють несприятливі умови для проживання, сторони перебувають у неприязних відносинах. Вказаним рішенням також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є наймачем та колишнім членом сім'ї відповідачів , ОСОБА_2 - донька та член сім'ї, які правомірно зареєстровані в цій квартирі і не втратили права на користування цією квартирою за нормами ст.71 ЖК України.

На теперішній час сторони не визнані такими, що втратили право на вищевказане житло в установленому законом порядку.

Нормами статті 64 ЖК Українипередбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім'ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

Відповідно до ч.3 ст.64 ЖК Україниякщо особи, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Отже, як позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так і відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 мають рівні права щодо користування спірною квартирою, в якій вони зареєстровані та проживають, оскільки набули це право у встановленому законом порядку. Всі сторони отримали право згідно ордеру від 25 квітня 1988р. на вищевказану квартиру.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі чинять перешкоди позивачам у користуванні квартирою, оскільки між ними склалися неприязні відносини, вони змінили замок вхідних дверей квартири. Суд першої інстанції запропонував відповідачам надати ключі позивачам від вхідних дверей, проте вони відмовилися надати ключі.

Доводи апелянтів про те, що позивачами пропущено строк для звернення до суду є необґрунтованими, оскільки між сторонами існують тривалий час неприязні відносини щодо користування квартирою, що підтверджено рішенням суду від 04 червня 2014р. На теперішній час сторони не визнані такими, що втратили право на вищевказане житло в установленому законом порядку.

Доводи представника апелянтів про те, що рішенням суду 04 червня 2014р. підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 1995р., а позивач ОСОБА_2 з 2004р. не проживають в квартирі без поважних причин, до уваги не приймається, оскільки цим рішенням встановлено, що позивачі не проживають у вищевказаній квартирі у зв'язку з неприязненими відносинами між сторонами, а тому рішенням суду відповідачам було відмовлено у позові щодо визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратившими право на вищевказану квартиру.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянтів не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Підстав для ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.1ч.1, 308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

А.П. Заїкін

Л.А. Гірняк