Номер провадження: 22-ц/785/6144/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Артеменко І.А., Суворова В.О.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, -

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 подала заяву до суду про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на її користь з ОСОБА_2 2938 грн.78 коп. та судові витрати .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд ,що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі,чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.5 ст. 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд потановляє ухвалу.

Заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що в січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (т.1 а.с.1).

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 2300 грн., три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати - 301 грн., відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та 420 грн. судових витрат .

Стягнуто судові витрати у розмірі 171 грн.

В іншій частині позову відмовлено (т.1 а.с.56).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1700 грн, інфляційні втрати за період із 1 серпня 2009 року до 30 червня 2010 року 118 грн., три проценти річних за період із 1 серпня 2009 року до 30 червня 2010 року 46 грн. 67 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення відмовлено (т.2 а.с.132-137).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2011 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року залишено без змін (т.2 а.с. 177-179).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.07.2015 року заяву ОСОБА_3 про поворот виконання заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 11.10.2011 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в порядку повороту виконання заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2011 року - 3155 (три тисячі сто пятдесят пять) грн. 77 коп.

В решті заяви відмовлено ( т.2 а.с.200-202).

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення , ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідно до довідки № 433 від 30.07.2014 року про заробітну плату ,вбачається ,що з заробітної плати ОСОБА_3 було утримано 5237,99 грн. та 216,99 грн. поштових розходов. Крім того заявник посилалася на те, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати та індексацію коштів.

Колегія суддів звертає увагу на те,що при частковому задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення в мотивувальній частині колегією суддів було наведено правове обгрунтування стягнення саме 3155 грн.77 коп. З ухвалою апеляційного суду від 23.07.2015 року ОСОБА_3 погодилася та в касаційному порядку не оскаржувала.

Стосовно додаткових витрат ,які були отримані з заробітної плати ОСОБА_3 слід зазначити наступне .

Виходячи з наданої ОСОБА_3 довідки Одеського НПУ № 433 від 30.07.2014 року вбачається, що додаткові витрати з заробітної плати були стягнуті у звязку з примусовим виконанням судового рішення , що відповідно до ст. 220 ЦПК України не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Підстав для стягнення індексації колегія суддів не вбачає.

Заявлені вимоги щодо вирішення питання про судові витрати є необгрунтованими, оскільки рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.11.2014 року вирішувалися питання про розподіл судових витрат так само в касаційній інстанції.

Після повернення справи з касаційної інстанції ,заявник ОСОБА_3 судовий збір не сплачувала, в заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_3 не навела докази сплати судового збору , а тому підстав для ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судового збору колегія суддів не вбачає.

За таких підстав, відповідно до п.5 ч.1 ст. 220 ЦПК України, заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.5 ст.220 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6