Справа № 570/4080/14-ц
Номер провадження 2/570/91/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2015 р. Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідачки-позивачки ОСОБА_2

відповідача-позивача ОСОБА_3

представника відповідача-позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі та гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, по якій було відкрито провадження і яка слухається судом.

Відповідачі за первісним позовом надіслали до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди і ця заява зареєстрована в канцелярії суду 21.11.2014 року. В судовому засіданні 25 листопада 2014 року, заслухавши думку сторін, суд протокольною ухвалою прийняв зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

03 березня 2015 року позивач-відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про роз'єднання позовів та передачу справи до розгляду іншому суду. Своє клопотання він мотивує тим, що при прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом були порушені норми закону, об'єднання позовних вимог може мати негативні наслідки, оскільки розширюється предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Зустрічний позов був прийнятий з порушенням правил підсудності.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 своє клопотання підтримав.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також представник ОСОБА_5 вважають, що судом не було порушено норм ЦПК України при прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом. Вважають, що позови стосуються одних і тих же правовідносин, пред'явлені вони між тими самими сторонами і спільний розгляд цих позовів тільки прискорить вирішення спору між сторонами, а вимоги за позовами можуть бути зараховані, отже спільний розгляд позовів є доцільним. Тому в задоволенні клопотання просять відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.123 ч.1 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Частина 2 цієї статті встановлює, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зустрічного позову є реалізацією їхнього права, передбаченого ч.1 ст.123 ЦПК України. Саме вважаючи, що обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, суд протокольною ухвалою і прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Стаття 123 ЦПК України не містить вимоги про оформлення ухвали суду окремим процесуальним документом і не забороняє ухвалювати в даному випадку протокольну ухвалу.

Посилання позивача-відповідача ОСОБА_1 в клопотанні на ст.126 ч.1 ЦПК України, суд вважає не коректним, оскільки судом не об'єднувалися в одне провадження кілька однорідних позовних вимог одного й того самого позивача, а вирішувалося питання про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви.

Відповідно, при прийнятті зустрічного позову не були порушені правила підсудності, так як згідно із ч.2 ст.113 ЦПК України, зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється в суді за місцем розгляду первісного позову.

Що стосується роз'яднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог, то відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Виходячи із змісту цієї норми Закону, можна зробити висновок, що суд має право, а не обов'язок, роз'єднати кілька поєднаних в одному провадженні вимог. Роз'єднання первісного і зустрічного позовів ця норма закону не передбачає.

На переконання суду спільний розгляд первісного і зустрічного позову не ускладнить вирішення справи, а навпаки прискорить вирішення спору між сторонами та сприятиме повному та об'єктивному розгляду справи.

З цих підстав клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.123 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Керуючись ст.ст.123, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про роз'єднання позовів та передачу справи до розгляду іншому суду залишити без задоволення.

Вважати, що вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчук Л.В.