Справа № 523/9273/15-ц
"16" листопада 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Виноградової Н.В.,
при секретарі Сапронецькій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» про визнання права власності в порядку спадкування , -
До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» про визнання права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 10.04.2013 року її дядько ОСОБА_2 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вищевказана квартира на підставі договору купівлі-продажу належала в рівних частинах, а саме: по 1/3 частині ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. 03.03.2006 року ОСОБА_3 помер, заповіт не складав, тому його частка квартири була успадкована в рівних долях його дружиною ОСОБА_4, та сином ОСОБА_2 Кожний став власником ? частини квартири. Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не заводилася, але сама спадщина була фактично прийнята дружиною та сином, які фактично проживали з померлим. 20.01.2013 року ОСОБА_4 померла, заповіт не складала, тому її частка квартири, а саме: ? частина була успадкована сином ОСОБА_2 За своє життя померлий так і не встиг здійснити державну реєстрацію права власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті дядька позивачка звернулася до четвертої одеської нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, однак, їй було відмовлено. Таким чином, враховуючи все вищевказане та те, що відсутній оригінал договору купівлі-продажу та не можливістю його відновлення, позивачка була змушена звернутися до суду.
Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Представник відповідача та третьої особи із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомляли.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 98-531 від 20.07.1998 року, зареєстрованого на Одеській Універсальній біржі «Витязь» та КП «ОМБТІ та РОН», належала в рівних частинах, а саме: по 1/3 частині ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.25-26,27).
03.03.2006 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.29) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № НОМЕР_1 від 02.08.2013р. (а.с.30).
Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з ст. 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно 1/3 частка квартири, яка належала ОСОБА_3 була успадкована в рівних долях його дружиною ОСОБА_4, та сином ОСОБА_2 Кожний став власником ? частини квартири.
Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не заводилася, але сама спадщина була фактично прийнята дружиною та сином, які були зареєстровані та фактично проживали з померлим, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.32).
20.01.2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.31).
Відповідно 1/2 частка квартири, яка належала ОСОБА_4 була успадкована сином ОСОБА_2
За своє життя померлий так і не встиг здійснити державну реєстрацію права власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Родинний зв'язок позивачки з померлим ОСОБА_2 підтверджується наступним.
Батьками ОСОБА_3 були: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується архівною довідкою № Б542, виданою Державним архівом Одеської області 19.04.2013 р. (а.с.13).
Також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були батьками ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження. Тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є рідними братами.
18.07.1951 року у ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_8 народилася донька ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15).
30.11.1971 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, та змінила своє прізвище на «Цибулькіна», що підтверджується довідкою №251 від 21.10.2003 (а.с.16). За час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народженн (а.с.17).
17.11.2006 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила своє прізвище на «Поспєлова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.).
Виходячи з вищевказаного, встановлено, що ОСОБА_1 є онучкою ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_2, який доводиться їй дядьком.
09.01.1999 року ОСОБА_13 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с19.).
21.10.2002 року ОСОБА_7 - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.).
Після смерті дядька позивачка звернулася до четвертої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та для оформлення спадкового майна (а.с.23).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33847889 від 23.04.2013р. четвертою Одеською нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа щодо майна померлого 10.04.2013р. ОСОБА_2 (а.с.11).
Однак, нотаріусом четвертої одеської нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що позивачкою не було надано оригінали правовстановлюючих документів або їх дублікати на зазначену квартиру з відповідною державною реєстрацією права власності на імя ОСОБА_2 (а.с.67).
Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка помела (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно п. 3.1 Листа ВСС України від 16.05.2013 року «Про судову практику та розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що таке набуття права власності на майно є правомірним, не заборонено законом, та направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: