Справа № 344/1827/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1405/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2015 року

в с т а н о в и л а :

в листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач його син, зареєстрований за вказаною адресою, однак тривалий час в ній не проживає, участі у витратах не бере, тому просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що квартира АДРЕСА_1 належить йому та його дружині. ОСОБА_3 з травня 2014 року в цій квартирі не проживає, комунальні послуги не оплачує. Суд не врахував, що відповідно до ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сімї протягом шести місяців. Кошти за комунальні послуги, які були стягнуті за рішенням суду з ОСОБА_3, йому не повернуті. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 15.12.2008 року власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.11.2014 року, що набрало законної сили, поділено спільне майно подружжя та визнано право власності по 1/2 частині вказаної квартири за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В даній квартирі зареєстрований також ОСОБА_3 ОСОБА_4, як власник 1/2 частини квартири, дозволила проживати в ній синові ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися житлом відповідно до закону. Відповідач набув право користування житлом у вказаній квартирі на законних підставах. Стосовно права членів сімї власника житла на користування ним чинним є правило ст. 405 ЦК України, що передбачає визначення власником житлових приміщень, які мають право займати члени сімї.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Питання про право користування особи жилим приміщенням вирішується відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням лише з передбаченої законом правової підстави.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати житло для власного проживання та проживання членів своєї сімї.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.11.2014 року, визнано право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В даній квартирі зареєстрований також ОСОБА_3

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_4 зареєструвала право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, як власник 1/2 частини квартири, вправі користуватися, володіти та розпоряджатися своєю часткою на власний розсуд, в тому числі дозволити проживати в ній члену сім'ї. Такий дозвіл на проживання в квартирі синові ОСОБА_3 вона надала. Тому право користування даною квартирою набуте відповідачем на законних підставах.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 у вказаній квартирі не проживає з травня 2014 року, комунальні послуги не оплачує.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів того, що у вказаній квартирі ОСОБА_3 не проживає без поважних причин, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_2, стверджуючи, що ОСОБА_3 з травня 2014 року в квартирі не проживає, звернувся до суду з даним позовом в листопаді 2014 року, до закінчення річного строку, яким зберігається право на користування цим житлом членом сім'ї власника житла.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_5