Справа № 307/2347/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Мацунича М.В., Куштана Б.П.

при секретарі Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «Червона Рута» на рішення Тячівського районного суду від 27 серпня 2015 року по справі за позовом голови фермерського господарства "Червона Рута" ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 селищної ради, приватного нотаріуса ОСОБА_5, третя особа: ВАТ "Закарпаттяобленерго", про скасування державного акту та визнання недійсним договору купівлі-продажу на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 селищної ради, приватного нотаріуса ОСОБА_5, третя особа: ВАТ "Закарпаттяобленерго", про скасування державного акту та визнання недійсним договору купівлі-продажу на земельну ділянку. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка в смт. Солотвино по вул. Гагаріна, площею 0,20 га, для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення сесії ОСОБА_4 селищної ради за № 230 від 27 березня 2001 року та на підставі цього рішення був виданий державний акт на право приватної власності серія ЗК - 011 № 00901 від 13 серпня 2001 року за № 94. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 6 квітня 2004 року вище вказана земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_3 Зазначає, що у нього виникли сумніви у законному використанні ОСОБА_3 частини земельної ділянки, яка знаходиться в смт. Солотвино по вулиці Гагаріна, оскільки на частині даної земельної ділянки знаходиться електроустановка - понижуючий трансформатор, встановлена ВАТ "Закарпаттяобленерго", що використовується позивачем - фермерським господарством "Червона рута". В звязку з тим, що ця частина земельної ділянки на даний час є у власності відповідача ОСОБА_3 він звернувся до Тячівського районного суду про усунення перешкод у користуванні своєю земельною ділянкою. Нещодавно він дізнався, що земельна ділянка, яка використовується відповідачем ОСОБА_3 не передавалась у приватну власність колишньому власнику земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі рішення сесії ОСОБА_4 селищної ради за № 230 від 27 березня 2001 року, про що свідчить інформативний лист архівного відділу Тячівської РДА за № 124 від 12.06.2015 року, де зазначено, що у вищевказаному рішенні сесії ОСОБА_4 селищної ради відсутні відомості про передачу у власність земельної ділянки відповідачу - ОСОБА_2, мешканцю смт. Солотвино, вул. Гагаріна, 21. Тобто, вважає, що видача державного акту на право приватної власності серія ЗК - 011 № 00901 відповідачем ОСОБА_4 селищною радою є незаконною, оскільки, фактично відповідачу ОСОБА_2 рішенням сесії ОСОБА_4 селищної ради за № 230 від 27 березня 2001 року земельна ділянка не видавалася і такого рішення не існує, а відповідно, не існує підстави для набуття права власності на земельну ділянку відповідачу ОСОБА_2, яка передбачена ст.116 ЗК України. Просив державний акт ЗК-011 № 00901, виданий 13 серпня 2001 року за № 94 ОСОБА_2, ОСОБА_4 селищною радою на право приватної власності на земельну ділянку, для особистого підсобного господарства, площею 0,20 га. по вул. Гагаріна в смт. Солотвино, Тячівського району - скасувати, а договір купівлі-продажу на вищевказану земельну ділянку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 06 квітня 2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі № 1958 - визнати недійсним.

Рішенням Тячівського районного суду від 27 серпня 2015 року у задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Голова ФГ «Червона Рута» ОСОБА_6 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

Представник відповідача вважав, що підстав для задоволення скарги немає, просить її відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Інші сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд розглянув справу у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта аналогічні доводам позовної заяви та зводяться до твердження того, що: згідно відповіді архівного відділу Тячівської районної державної адміністрації, в протоколах сесії ОСОБА_4 селищної ради за 2001 рік відсутні відомості про передачу земельної ділянки у приватну власність по вул.. Гагаріна Дан Г.В., однак рішенням ОСОБА_4 селищної ради №230 від 27 березня 2001 року про передачу земельних ділянок у приватну власність є відомості про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7; тому виготовлений держаний акт на право приватної власності серії ЗК 001 №00901 є незаконним, оскільки не існує підстави для набуття права власності відповідачу ОСОБА_2, яка передбачена ст. 116 ЗК України.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК-0ІІ № 00901, ОСОБА_2 на підставі рішення ОСОБА_4 селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року є власником земельної ділянки, площею 0,20 га, що розташована в смт. Солотвино по вул. Гагаріна, б/н (а.с. 9).

Із нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 квітня 2004 року вбачається, що ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК-0ІІ № 00901 (а.с.10).

Згідно відповіді архівного відділу Тячівської районної державної адміністрації № 07-04/957 від 05 серпня 2015 року, у протоколах сесій ОСОБА_4 селищної ради за 2001 рік відсутні відомості ро передачу земельної ділянки у приватну власність по вул. Гагаріна Дан Георгію Васильовичу, однак, рішенням ОСОБА_4 селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" є відомості про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 (а.с.32).

Із рішення ОСОБА_4 селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" вбачається, що ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,2003 га (а.с. 33).

Згідно довідки ОСОБА_4 селищної ради № 1446 від 10 серпня 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є однією і тією ж особою (а.с.34).

Із експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/738-а/3 від 07 серпня 2015 року вбачається, що українські записи особового імені ОСОБА_2 (державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-0ІІ № 00901, виданий ОСОБА_4 селищною радою 13 серпня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 94, запис ОСОБА_2) та ОСОБА_7 (рішення ОСОБА_4 селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року, запис ОСОБА_7) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок фіксації в офіційних документах етимологічних варіантів особового імені ОСОБА_2/ОСОБА_7 і зумовлені поліваріантністю український особових імен спільного етимологічного походження (а.с.35).

Згідно відповіді ПАТ "Закарпаттяобленерго" № 113-25/6787 від 19 листопада 2014 року, електроустановка, що розміщена на земельній ділянці ОСОБА_3, належить ФГ "Червона рута" (а.с.40).

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.В порушення цих вимог процесуального закону позивач не надав суду належних та допустимих доказів та не довів обставин з якими закон повязує визнання правочинів недійсними.

Згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В супереч твердженню апелянта в матеріалах 19 сесії ХХІІІ скликання ОСОБА_4 селищної ради наявне рішення №230 від 27березня 2001 року «Про передачу земельних мідянок у приватну власність» 18 громадянам, в тому числі ОСОБА_7 площею 02003 га для будівництва садового будинку по вул.. Гагаріна. Номер і дата рішення, площа і місце розташування земельної ділянки, прізвище і по батькові громадянина якому передається земельна ділянка, як в рішенні, так і в державному акті співпадають, а згідно довідки ОСОБА_4 селищної ради від 10 серпня 2015 року №1446 ОСОБА_2 і ОСОБА_7 одна і та сама особа.

Крім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення ОСОБА_4 селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" є чинним та не визнане недійсним, сам державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-0ІІ № 00901 жодним чином не порушує та не зачіпає будь-які права та інтереси позивача, відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог щодо його скасування.

Тому колегія суддів констатує, що жодні права позивача оспорюваним договором не порушено і висновок суду першої інстанції є таким, що відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, принципу справедливості, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо відсутності факту порушення прав та інтересів позивача оспорюваним державним актом є правильним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку, а відтак підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Червона Рута» - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 27 серпня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :