Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову зазначила наступне.

14 червня 1998 року, між ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оноківської сільської ради Сокальського району під актовим записом № 6.

Від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09 липня 2014 року у справі № 308/7226/14-ц, яке набрало законної сили 25.07.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний

Діти після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою, і перебувають повністю на її утриманні.

Відповідач кошти на утримання дітей відмовляється платити, приховує місце своєї роботи, участі у вихованні та розвитку дітей не бере. Інших дітей крім спільних з позивачкою та непрацездатних батьків у відповідача немає. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобовязання відсутні.

З урахуванням викладеного та із посиланням на ст.ст. 180, 181 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в твердій грошовій суму у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена, причини неприбуття суду не повідомила. Проте, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, причини неприбуття суду не повідомив.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином.

Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво 1-ФМ № 213615 про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 28 жовтня 2011 року, актовий запис № 893 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво 1-ФМ № 213607 про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, видане 26 жовтня 2011 року, актовий запис № 1128.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2015 рік з 1 вересня 2015 року для дитини віком до 6 років складає - 1167 грн., а у віці від 6 до 18 років в сумі 1455 грн.

Згідно цього ж закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 вересня 2015 року у розмірі 1378 грн.

Тобто мінімальний розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини до 6 років складає 350,10 грн., а для дитини від 6 до 18 років складає 436,50 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 689,00 грн.

Як зазначив позивач ОСОБА_2 офіційно ніде не працює та приховує місце своєї роботи, не отримує регулярного офіційного доходу, у звязку із чим визначити їх загальний розмір неможливо, тому вважає, що слід стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, яку враховуючи потреби дітей на даний час вона оцінює у розмірі 2 500,00 грн.

З такою думкою суд погодитися не може, оскільки розмір доходів відповідача позивачем суду не доведено, за відсутності відповідача суд позбавлений можливості врахувати стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, позивачем також не доведений суду стан здоровя та матеріальне становища дитини; розмір доходів позивача. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне врахувати вищезазначені норми закону, задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 21 вересня 2015 року (дати звернення до суду з відповідним позовом).

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України та ст.ст. 180-183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Ужгород, вул. Минайська, 5/21, ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь ОСОБА_1, м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, 5/16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 21 вересня 2015 року (дати звернення до суду з відповідним позовом).

3. Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

4. В решті позовних вимог відмовити у звязку з їх необґрунтованістю.

5. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Ужгород, вул. Минайська, 5/21, ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5