Справа №482/1605/15-ц 22.12.2015 221215 22.12.2015
Провадження №22-ц/784/3083/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання Гавор В.Б.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»( далі ПАТ КБ „ПриватБанк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 10 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Між тим, відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконав. Станом 16 липня 2015 року заборгованість склала 22 292 грн.33 коп.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 292 грн.33 коп.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 292 грн.33 коп., з яких: 7388 грн.20 коп. заборгованість за кредитом, 11 816 грн.40 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом,1550 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф( фіксована частина) та 1037 грн.73 коп. штраф ( процентна складова) та судовий збір.

В апеляційній скарзі відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, просив його скасувати та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 10 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Розмір щомісячного платежу становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Також сторони домовились, що заява позичальника, разом з памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, а також тарифи складають договір банківських послуг (а.с.5).

Між тим, відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку, виходив із того, що позичальник за спірним кредитним договором належним чином не виконав взяті на себе зобовязання з повернення кредитних коштів, у результаті чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на користь кредитора.

Проте не з усіма висновками суду першої інстанції можна погодитися.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Так, відповідно до п.п.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6 за користування кредитом, наданим позичальникові при наявності пільгового періоду, позичальник сплачує проценти по пільговій ставці (0.01% річних) в рамках установленого пільгового періоду за кожну платіжну операцію; за користування кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, установлені тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів у році.

Як вбачається із наданого до суду розрахунку пільговий період закінчився 26 лютого 2014 року, нараховані відсотки за цей період склали 296.51 =284.38+12.13, сума не повернутого кредиту 7388 грн.20 коп..

З врахуванням вищевказаних положень умов та правил розрахунок процентів на час звернення до суду слід проводити за такою формулою: заборгованість за тілом кредиту * 30% річних/ 360 календарних днів* кількість днів прострочки у кожному періоді ( в даному випадку з 28 лютого 2014 року по 16 липня 2015 року) + відсотки нараховані за пільговий період, тобто 7388 грн.20 коп. * 30% / 360* 504 + 296.51 = 3399 грн.55 коп. В той же час, Банком заборгованість по процентам нараховувалася виходячи із загальної суми заборгованості за кредитом, процентам, пені.

За такого, рішення суду в частині стягнення відсотків в силу п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України слід змінити, зменшивши їх розмір до 3399 грн.55 коп.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежу за будь-яке із грошових зобовязань, більш ніж чим на 30 днів у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

У той самий час, згідно з пунктами 2.1.1.12.6.1 кредитного договору сторонами передбачена сплата пені як виду цивільно-правової відповідальності у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2.,2.1.1.12.8.1. Умов та правил.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі за №6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Вищевикладене свідчить про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника( відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того же виду за одне і те ж саме порушення договірного зобовязання( прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ст..61 Конституції України та ч.3 ст. 503 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Так як, висновок суду щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку і пені, і штрафу застосовується за одне і те ж саме порушення - строків виконання грошового зобовязання,

не відповідає обставинам справи, то відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду в частині стягнення пені підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

З урахуванням викладеного, остаточно з ОСОБА_3 на користь Банку належить стягнути 11 827 грн. 13 коп., з яких 7388 грн.20 коп. заборгованості за кредитом, 3399 грн.55 коп. заборгованості по процентам, штраф 1039 грн.38 коп. 500 грн. (фіксована частина), 539 грн.38 коп. ( процентна складова).

В силу ст.88 ЦПК України підлягає зміні і рішення суду в частині розподілу судових витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач фактично кредит у банку не брав, а цими коштами заволоділи шахрайським способом інші особи, по яким проводиться кримінальне провадження не може бути достатньою правовою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки спростовується зібраними по справі доказами, з яких навпаки вбачається, що даний кредитний договір укладався саме ним.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, штрафу та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 827 грн. 13 коп., з яких 7388 грн.20 коп. заборгованості за кредитом, 3399 грн.55 коп. заборгованості по процентам, штраф 1039 грн.38 коп. 500 грн. (фіксована частина), 539 грн.38 коп. ( процентна складова) та 118 грн. 27 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по пені скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по пені відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: