Справа № 1519/9889/2012
№пр. 2/521/385/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Буран О.М.

при секретарі Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення права спільної часткової власності та стягнення матеріальної компенсації, суд-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та збільшивши позовні вимоги просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь її користь 164 700,00 грн., як грошову компенсацію вартості 35/400 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18 та судові витрати в сумі 2 125,44грн. Всього позивачка просить стягнути 166 825,44 грн. Також позивач просить визначити порядок виконання рішення суду, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після сплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 35/400 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18, отримують право спільної часткової власності в рівних частках на 35/400 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданим Пятою одеською державною нотаріальною конторою 21.12.2011р. за реєстровим №3-1604, їй на праві власності належить 35/600 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.04.2014р. по справі №521/2218/14-ц, яке набрало чинності 02.06.2014р., за позивачкою визнано право власності на 35/1200 частин цього ж домоволодіння. В цілому ОСОБА_1 належить 35/400 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Позивачка вказує, що ОСОБА_3 є її матірю та має у власності 35/200 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18, ОСОБА_2 є її рідним братом й йому на праві власності належить теж 35/400 частин цього ж домоволодіння.

Позивачка належною їй частиною домоволодіння тривалий час не користується, проживаючи з чоловіком, ОСОБА_4 та неповнолітнім сином, Русланом за адресою: м. Одеса, вул.. Шоста, буд.2

Судові процеси з приводу прав на спірне домоволодіння між сторонами продовжуються останні шість років. Позивачка вказує, що за час судових розглядів у них з відповідачами остаточно розладнались відносини та спільно проживати вони не можуть. Позивачка пояснює, що неодноразово намагалась вирішити мирно з відповідачами питання сплати їй компенсації вартості належної їй частини домоволодіння, однак, хоча сторони мають спільне бажання про сплату такої компенсації, між сторонами не досягнуто домовленості про розмір такої компенсації.

Оскільки виділити в натурі свою частку з майна в спірному домоволодінні не можливо, спільне проживання сторін, з урахуванням їх відносин та сімейного стану позивачки, не можливе, на підставі ч. 2 ст. 364 ЦК України, з метою відновлення свого порушеного права, позивач змушена вернутися з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, пояснивши, що мають бажання сплатити позивачці компенсацію вартості її частки у спірному домоволодінні, однак, не згодні лише з розміром грошової компенсації, про виплату якої заявляє позивачка.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у родинних відносинах: ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та рідною сестрою ОСОБА_2.

З 10 серпня 2003р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, має неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та мешкає з чоловіком у його житлі за адресою: м. Одеса, вул. Шоста, буд.2

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою одеською державною нотаріальною конторою 21.12.2011р. за реєстровим №3-1604, позивачці на праві власності належить 35/600 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.04.2014р. у справі №521/2218/14-ц, яке набрало чинності 02.06.2014р., позивачці на праві власності на 35/1200 частин цього ж домоволодіння. Тому ОСОБА_1 належить 35/400 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2010р., справа №2-5861/2010 ОСОБА_3 належить 35/200 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою одеською державною нотаріальною конторою 21.12.2011р. за реєстровим №3-1604, ОСОБА_2 на праві власності належить 35/600 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла 26.09.2012р., ОСОБА_2 успадкував належні їй 35/600 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18, однак, не отримав правовстановлюючий документ на спадщину баби та не зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку.

За клопотанням представника позивача, підтриманого відповідачами, ухвалою суду від 03.12.2014р. було призначено судову будівельно-технічну експертизу з визначення вартості спадкової частини домоволодіння. Експертизу було проведено Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість проведення експертизи склала 2125 грн. 44 коп.

Експертний висновок від 30.04.2015 року за вих..№6658, разом зі справою, було повернуто до суду 14.05.2015р. Згідно висновку експерта вартість 35/600 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18 складає 109 800 грн., вартість всього домоволодіння 1882100грн.

Суд наступним чином вираховує вартість 35/400 частин спірного домоволодіння: 1882100 грн./400 х 35 = 164683,75 грн.

Заперечення відповідачів щодо невідповідності дійсної вартості спірного майна висновкам експерта суд оцінює критично, оскільки вони є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 364 ч. ч. 1, 2 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ в натурі своєї частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, то співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Проаналізувавши норми ст. 365, 386, 392 ЦК України, суд прийшов до висновку про те, що у разі припинення права власності на частку у спільному майні, співвласнику, право якого припинено, має присуджуватися компенсація, а за співвласником, який виплатив цю компенсацію має визнаватися право власності на зазначену частку.

Згідно ст. 55 ОСОБА_6 України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Між сторонами не досягнуто домовленості про ринкову вартість частки ОСОБА_1 у праві власності на спільне домоволодіння.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 лютого 2014р. у справі №6-4цс14 визначено, що суд, при вирішенні питання про стягнення на користь співвласника грошової компенсації вартості частки його майна, що знаходиться у спільній частковій власності, має враховувати й загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦПК України) щодо справедливості, добросовісності й розумності, зважаючи на права та інтереси всіх співвласників.

Разом з тим, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України складає ОСОБА_6 України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний колекс України.

Відповідно до ст. 41 ОСОБА_6 України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 8 ОСОБА_6 України, ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії.

Ч.3ст.358, частинами 1, 2 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника вимагати отримання від інших співвласників грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтями 316, 319, 321 ЦК України, визначено право власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю за власним розсудом; закон забороняє обмеження у здійсненні права власності, крім випадків та в порядку, встановленому законом.

Тому позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошової компенсації взамін частки у спільній власності, судом розцінюється як гарантована ОСОБА_6 України та Цивільним кодексом України форма реалізації права власника на розпорядження своїм майном.

З огляду на те, що частка ОСОБА_1 у спільній власності на спірне домоволодіння є незначною, що спільне проживання сторін, з урахуванням відсутності між ними взаєморозуміння та неприязності відносин, наявності у позивачки чоловіка та неповнолітньої дитини, неможливе, відмова суду у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації вартості її частки у спільній власності матиме ознаки фактичного позбавлення власника його гарантованих прав на розпорядження своєю власністю.

За таких обставин, на підставі вище викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості її частки у праві власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, буд.18.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст.ст. 24, 60, 70, 105, 112 СК України, 356, 358, 365 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 215, 217 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення права спільної часткової власності та стягнення матеріальної компенсації - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 35/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса. вул.. Овідіопольська, буд.№18.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право спільної часткової власності в рівних частках на 35/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса. вул.. Овідіопольська, буд.№18.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 164 700,00 (сто шістдесят чотири тисячі сімсот) гривень в якості компенсації вартості належних їй 35/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса. вул.. Овідіопольська, буд.№18.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 2 125,44 (дві тисячі сто двадцять п*ять) гривень 44 копійок.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить 166 825,44 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот двадцять п*ять) гривень 44 копійок.

Встановити порядок виконання рішення суду у разі набрання ним законої сили, відповідно до якого, факт сплати ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 166 825,44 гривень стане підставою для реєстрації Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності в рівних частках за ОСОБА_2, ОСОБА_3 35/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса. вул.. Овідіопольська, буд.№18.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Буран О.М.