22-ц/775/1253/2015(м)
Категорія 50 Головуючий у 1 інстанції Аксьоненко В.І.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ігнатоля Т.Г.

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.

за участю секретаря - Герасимової Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, 08 грудня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені. Діти знаходяться на її піклуванні, батько не надає допомоги на їх утримання. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 16 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто зі ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, про задоволення її вимог в повному обсязі. Зазначає, що суд зробив необґрунтований висновок про зменшення розміру аліментів на двох її дітей до 1/6 частини доходів відповідача у звязку з тим, що відповідач сплачує вже аліменти на дитину від попереднього шлюбу - доньку ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходів та проживає з жінкою, яка від нього є вагітною, оскільки розмір аліментів повинен бути рівним на всіх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду двічі не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7, які підтримали доводи скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або його зміни є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №108586, виданим виконкомом Вільненської сільради Волноваського району Донецької області, актовий запис №7 (а.с. 3).

Від спільного життя мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4,5)

На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, діти проживають з матір'ю, що вбачається з довідки про склад сім'ї №916 від 18.08.2015 року, виданої Златоустівською сільською радою (а.с. 6).

Стягуючи аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, суд виходив з того, що середня заробітна плата ОСОБА_2.О. становить 5451 грв.; з нього вже стягуються аліменти на дитину від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини доходів; з квітня 2015 року по вересень 2015 року відповідач добровільно сплачував на користь позивачки аліменти і за вказаний період сплатив 5062 грв.; на теперішній час відповідач проживає однією сімєю з ОСОБА_8, яка є вагітною від нього.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами не розірваний, але шлюбні відносини припинені і діти знаходяться на утриманні та проживають з матір'ю - ОСОБА_1, що підтверджено довідкою сільради. Відповідачка працює кухонним робітником в яслі садку №6 в селі Златоустівка Волноваського району Донецької області і її середня заробітна плата становить 1270,22 грв., що підтверджується довідкою Златоустівської сільради №1487 від 11 грудня 2015 року( а.с. 54).

З пояснень позивачки в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що після припинення шлюбних відносин вона залишилася з двома дітьми без роботи, одна і на теперішній час проживає з дітьми. Ніякої сторонньої допомоги від батьків чи родичів не отримує, оскільки в с. Златоустівка родичів немає. Батьки проживають в іншому селі і є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію. Вона працевлаштувалася кухонним робітником в яслі сад, який відвідує її донька, але оскільки старший син навчається у другому класі, змушена працевлаштуватися на 0,75 ставки. Ніяких інших доходів, крім зарплатні, вона не має. Від відповідача отримувала з березня 2015 року на дітей по 500 -600 грв., у серпні та вересні 2015 року з нього утримувалися аліменти за його заявою у розмірі 1344 грв. та 1236 грв., але, вважаючи, що цієї суми забагато, відповідач забрав заяву з бухгалтерії ТОВ «Росія», де працює трактористом.

Згідно з довідкою Волноваського районного центру первинної медико- санітарної допомоги «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Златоустівка» діти ОСОБА_1 донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувають на диспансерному обліку з приводу рецидивуючого бронхіту і потребують частого та тривалого лікування (а.с. 53).

Відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Росія» Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області і його середньомісячна заробітна плата становить 5 451,53 грв., що підтверджено довідкою №16/372 від 29 жовтня 2015 року (а.с. 15).

З пояснень представника відповідача ОСОБА_10 в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 проживає однією сімєю з іншою жінкою - ОСОБА_8, яка, станом на жовтень 2015 року, є вагітною, про що наданий епікриз з історії хвороби №174 гінекологічного відділення Волноваської ЦРЛ ( а.с. 24,25).

Згідно з постановою відділу ДВС Волноваського районного управління юстиції від 13 березня 2013 року на примусовому виконанні даного відділу виконавчої служби знаходиться виконавчий лист від 6 серпня 2007 року, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, що підтверджено і довідкою ТОВ «Росія» від 29.10.2015 року ( а.с. 17,23).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.183 цього Кодексу частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та надані сторонами докази, вимоги матеріального закону, колегія суддів вважає, що, з урахуванням передбаченого законом обовязку відповідача, як батька, утримувати своїх дітей, його матеріального становища, яке дозволяє йому надавати позивачці матеріальну допомогу, наявності іншої дитини, на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати, суд зробив необґрунтований висновок про стягнення з відповідача на утримання двох дітей 1/6 частини заробітної плати, тобто, по 1/12 частині кожній дитині, в той час, як дитина від першого шлюбу отримує аліменти в розмірі 1/4 частини.

Посилання в рішенні суду на проживання відповідача однією сімєю з ОСОБА_8, яка є вагітною, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони проживають разом, що зачата дитина є дитиною відповідача і яким чином це впливає на розмір аліментів на дітей, які проживають з позивачкою, не надано.

Відповідно до ст.3 ЦК України однією з засад цивільного законодавства є принцип справедливості.

Колегія суддів вважає, що оскільки всі діти відповідача мають рівне право на достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку, батько є працездатним і спроможний приймати заходи для отримання додаткового доходу для утримання дітей, але не приймає належної участі в утриманні дітей, які проживають з позивачкою, з урахуванням майнового стану позивачки ОСОБА_1, яка має невелику зарплатню, справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Крім того, відповідно до ст.192 СК України, відповідач не позбавлений можливості скористатися своїм правом на подачу позову про зменшення розміру аліментів, присуджених за рішеннями суду на дитину від першого шлюбу, за наявності для цього підстав.

Таким чином, оскільки суд зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та порушив норми матеріального і процесуального права, рішення суду в частині розміру аліментів підлягає зміні - стягненню аліментів на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітної плати відповідача.

Це ж рішення в частині стягнення судового збору залишається без зміни.

Керуючись ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16 листопада 2015 року в частині розміру аліментів змінити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, (паспорт серії АН №496876, виданий Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_8) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Це ж рішення в частині стягнення судового збору залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Ігнатоля

Судді: Л.М.Кочегарова

ОСОБА_11