У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Сербіна Н. Г. , , розглянувши заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_2, Головного управління юстиції у м. Києві, реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, зобовязання повернути нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, де просив:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДКБА1» () вчиняти будь-які дії по відчуженню, передачі до статутного капіталу юридичним особам незалежно від організаційно правової форми та форми власності, передачі на зберігання іншим особам нерухомого майна предмету продажу за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 01.09.2014 р., укладений між ОСОБА_6 та приватним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №609, а саме: нежиле приміщення (в літ. А) загальною площею 342,30 кв.м., яке розташоване в м. Києві, по вул. Фролівська, 1/6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00.

Свою заяву обґрунтовує тим що, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 01.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», відбулося відчуження нерухомого майна ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» - нежилого приміщення (в літ. А) загальною площею 342,30 кв.м., яке розташоване в м. Києві, по вул. Фролівська, 1/6, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00.

Наступного дня постановою правління Національного банку України №545 від 02.09.2014 року ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №79 від 02.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» з 03.09.2014 року.

04.09.2014 р. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке до цього 02.09.2014р ОСОБА_2 придбав у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

05.09.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке до цього ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_2

16.09.2014 р. ОСОБА_5 вніс спірне майно до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКБА1». Таким чином, станом на сьогодні нерухоме майно, яке належало позивачу змінило чотирьох власників.

04.06.2015 р. ТОВ «ДКБА1» звернулось до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» ОСОБА_1 з вимогою про звільнення приміщення, яке є предметом даного позову та передачі ключів.

11.06.2015 р. на вищезазначений лист було надано відповідь, де вказується передчасність щодо передачі оспорюваного приміщення до вирішення судового спору по суті, та закінчення і прийняття відповідного рішення у кримінальному провадженні за №0001142 стосовно колишнього т.в.о голови правління ПАТ «КБ» «Актив-Банк» ОСОБА_8, в діях якого вбачаються злочини передбачені ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Публічному акціонерному товариству «КБ «Актив-Банк стало відомо про можливе захоплення оспорюваного приміщення силовим методом у звязку з відмовою про передачу приміщення до вирішення справи судом та прийняття рішення по кримінальній справі.

Як зазначалось вище, спірне майно було внесено ОСОБА_5 до статутного капіталу ТОВ «ДКБА1», та накладення 22.09.2014 р. арешту на майно не обмежує ТОВ «ДКБА1» у здійснені вкладів учасників до статутного капіталу інших осіб незалежно від організаційно-правової форми та форми власності спірним майном, що в свою чергу ускладнить виконання судового рішення.

Позивач вважає, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість відновлення його порушеного права.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що заява задоволенню не підлягає, оскільки судом уже постановлена ухвала про накладення заборони на відчуження майна, яке є предметом даного спору. Крім того, позивачем не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, його доводи ґрунтуються лише на припущеннях.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_2, Головного управління юстиції у м. Києві, реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, зобовязання повернути нерухоме майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Подільський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_9