Справа № 191/2489/15-ц
Провадження № 2/191/1133/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 липня 2015 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 10 249 183,56 ( десять мільйонів двісті сорок девять тисяч сто вісімдесят три) грн. 56 коп.

24.07.2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2

В заяві про забезпечення позову зазначено, що у відповідача є реальна можливість ускладнити в майбутньому виконання рішення суду у звязку можливістю відчуження належного йому нерухомого майна, на користь третіх осіб.

У звязку з зазначеними обставинами просив суд застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна боржника , заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього нерухомого майна та заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно відповідача.

Суд дослідив заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, встановив наступне.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Як випливає із позовної заяви ціна позову, заявленого ОСОБА_1 . складає 10 249 183,56 ( десять мільйонів двісті сорок девять тисяч сто вісімдесят три) грн. 56 коп.

Наявність грошових зобовязань відповідача ОСОБА_2 перед позивачем підтверджується договором позики , укладеного між сторонами у справі , копія якого надана до позовної заяви.

Крім того, документами, доданими до позовної заяви, а саме витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , індексний номер витягу №35666761 від 30.03.2015 року підтверджується те, що відповідачу ОСОБА_2 , належить на праві приватної власності нерухоме майно. Номер запису про право власності 9227605 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 20382054 від 30.3.2015.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, але такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року зазначено: « Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати

обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.»

З урахуванням наявності реального спору між позивачем та відповідачем, а також, суми позову 10 249 183,56 ( десять мільйонів двісті сорок девять тисяч сто вісімдесят три) грн. 56 коп., та наявності у відповідача нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду , у випадку задоволення судом позовних вимог позивача.

Таким чином, вимоги позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача та заборону реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вимога про заборону будь-яким особам проводити будь-які дії щодо нерухомого майна є не визначеною щодо кола осіб, та конкретизації юридичних дій, які можуть бути вчинені з майном відповідачів. Тобто, ця вимога не відповідає принципу юридичної визначеності, а тому не може бути задоволена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,152,153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики задовольнити частково.

1. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1, а саме: нежитлові приміщення №№15,16 торговельно - виставочний зал з технічними приміщеннями загальною площею 482,6 кв.м., що розташовані за адресою : м. Київ , бульвар Тараса Шевченко, 54-56 ( літера А) ( реєстраційний номер нерухомого майна 91).

В іншій частині заяви про забезпечення позову- відмовити.

Копії даної ухвали направити сторонам у справі, Реєстраційній службі Дніпропетровського МУЮ ГТУ юстиції у Дніпропетровській області, до відділу Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення , або протягом пяти днів з моменту отримання ухвали особою, що не була присутня під час її проголошення - шляхом подання апеляційної скарги в апеляційний суд Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Г. В. Бондаренко