Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі КлючникО. М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого авансу

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з неї на свою користь аванс в сумі 5000 грн., переданого відповідачу в рахунок майбутньої купівлі будинку в с. Воскресенка Буринського району Сумської області та судові витрати по справі.

Зазначала, що в кінці 2013 року вона дізналася , що відповідачка продає будинок в с. Воскресенка по вул. Першотравнева,45 .

Після огляду будинку сторони домовились, що між ними буде укладено договір купівлі -продажу будинку після оформлення відповідачем необхідних документів на будинок для можливості його продажу.

Згідно вимоги відповідача ця угода повинна була відбутися за умови, якщо позивачка сплатить їй передоплату у сумі 20 000 грн., а вона, в свою чергу оформить на своє імя належні правовстановлюючі документи на будинок і у встановленому законом порядку, через нотаріальну контору, вони оформлять договір купівлі-продажу будинку.

На підтвердження виконання даної домовленості між ними була складена розписка від 25 листопада 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_4, жителька с. Воскресенка вул. Першотравнева, 45, НОМЕР_1 виданий 06 серпня 2002 року Буринським РВ УМВС України, підтверджує, що вона отримала задаток у сумі 20 000 грн. за проданий будинок, який знаходиться за адресою: : Воскресенка. вул. Першотравнева, 45, від ОСОБА_3, тобто від позивачки, НОМЕР_2, виданий 18 липня 2002 року Жовтневим РВ РВУМВС України. Вказана роспика була складена в присутності свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після цього позивачка неодноразово зверталась до відповідачки по питанню оформлення документів на будинок, на що остання відповідала, що вона займається цим питанням та просила почекати.

Дізнавшись, що відповідачка впустила для проживання в будинок інших осіб, не бажає продавати будинок позивачка на початку 2015 року звернулась до неї з вимогою про повернення авансу. Частину суми авансу, а саме 15 тис. грн.. відповідачка повернула позивачу, решту повертати відмовилась, пославшись на відсутність коштів.

При таких обставинах позивачка просить її вимоги задовольнити

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник повністю заперечували проти задоволення позову, оскільки договір купівлі-продажу не був укладений з вини позивачки,

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази в справі в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що в кінці 2013 року між ними була домовленість про купівлю-продаж будинку за адресою: : Воскресенка. вул. Першотравнева, 45 після належного оформлення документів

На підтвердження виконання даної домовленості між ними була складена розписка від 25 листопада 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_4, жителька с. Воскресенка вул. Першотравнева, 45, НОМЕР_1 виданий 06 серпня 2002 року Буринським РВ УМВС України, підтверджує, що вона отримала задаток у сумі 20 000 грн. за проданий будинок, який знаходиться за адресою: : Воскресенка. вул. Першотравнева, 45, від ОСОБА_3 , НОМЕР_2, виданий 18 липня 2002 року Жовтневим РВ РВУМВС України. Вказана роспика була складена в присутності свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тривалий час відповідачка документи на будинок не оформила,(право власності було оформлено на ОСОБА_7 лише 12.08.2015 року) дозволила в даному будинку проживати іншим особам, а тому на початку 2015 року вона повернула позивачці 15 тис. грн.. авансу, решту авансу-5 тис. грн.. до цього часу позивачці не повернула

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 533 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і якщо у зобов'язанні встановлений строк цього виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і грошове зобов'язаня має бути виконане у гривнях.

За таких обставин, суд вважає, що між сторонами був укладений договір авансу, умови якого їх задовольняли. Позивачка умови цього договору добросовісно виконала, передавши відповідачу обумовлену грошову суму, а , відповідачка ,отримавши ці кошти у вигляді авансу, в подальшому не вчинила своєчасно необхідних дій для оформлення належним чином договору купівлі-продажу будинку.

Відповідно до ст. 570 Цивільного Кодексу України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до вказаного суд вважає, що правило абз. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір у майбутньому, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Тому суд визнає сплачену позивачем відповідачу суму авансом і не застосовує до неї правил, передбачених Цивільним Кодексом України щодо завдатку.

Посилання відповідача на те що, до спливу строку укладання договору купівлі-продажу ним були вчинені всі необхідні для цього дії та договір не було укладено з вини позивача, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу будинку укладений не був, то кошти в сумі 5 000 грн. є авансом та підлягають стягненню. Аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору в рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і задаток є доказом, яке затверджує факт існування зобов'язань та зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаний способом забезпечення виконання зобов'язань. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення у всіх випадках не складення договору, так як це виключає можливість майбутніх платежів або інших зобов'язань. Сторона, яка отримала аванс, ні при яких умовах не може бути зобов'язана повернути його в більшому розмірі, а притримані у себе авансу другою стороною є незаконною дією.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 570 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 п"ять тисяч гривень в рахунок повернення авансу та 243 гривні 80 коп. судового збору

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: