У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

5 серпня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Касьяна О.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», поданою його представником Шулікою Аліною Володимирівною, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вказаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідач відповідно до укладеного договору від 17 жовтня 2005 року отримав кредит у розмірі 11 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 50 160,40 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», поданій його представником Шулікою А.В., порушено питання про скасування судових рішень з посиланням на неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 7 жовтня 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і ОСОБА_3 укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 10 000 грн зі сплатою 7% на місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії карти, а саме до жовтня 2008 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що кредитор звернувся до суду з позовом з пропуском трирічного строку позовної давності, який суд обчислив з моменту закінчення строку дії платіжної карти, а саме з жовтня 2008 року, оскільки після закінчення строку дії платіжної картки боржник нею не користувався та не отримував нової карти.

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Разом із тим, згідно з частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суди не звернули уваги на те, що відповідач із заявою про застосування позовної давності до суду першої інстанції не звертався, тому висновок суду про застосування позовної давності помилкові.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-239цс14 від 24 лютого 2015 року.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Крім того, при розгляді справи суду слід звернути увагу на те, що обставини, якими позивач обґрунтовує позов, не відповідають доказам, наданим ним.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», подану його представником Шулікою Аліною Володимирівною, задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є.Червинська
Судді: Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко О.П.Касьян Т.О.Писана