Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2329/15-ц

номер провадження 2/695/1512/15

06 жовтня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.,

при секретарі Юрєвій К.М.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України» ОСОБА_3 про усунення порушень прав споживача, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся з позовом до директора Державного ПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» ОСОБА_3 про усунення порушень прав споживача, а саме просив суд визнати незаконними дії відповідача - директора ДПТНЗ ОСОБА_3 щодо усної вказівки про припинення та припинення постачання електроенергії - 08.06.2015 р., та води - 18.06.2015 р. в гуртожитку, розташованому за адресою: вул. Обухова, 48-б, м. Золотоноші, Черкаської області, якими порушуються права споживачів комунальних послуг; зобовязати відповідача відновити постачання електроенергії та води у даний гуртожиток, звільнити позивача від сплати судового збору.

Позов мотивований тим, що 08.06.2015 р. за усною вказівкою відповідач - директора ДПТНЗ ОСОБА_3 було припинено постачання електроенергії в гуртожитку, розташованому за адресою: вул. Обухова, 48-б, м. Золотоноша, Черкаської області, який являється будинком державного житлового фонду, підпорядкованому вказаному навчальному закладу.

18.06.2015 р. за усною вказівкою відповідача було також припинено постачання води і водовідведення в гуртожитку без пояснення причин цього діяння.

Позивач проживає в кімнаті №408 цього гуртожитку з 08.10.2002 р сімєю з 2-х осіб. З 19.01.2010 р. позивач проживає в гуртожитку на умовах Договору оренди житла №27. Позивач з дружиною зареєстрований на постійному місці проживання в будинку АДРЕСА_1, якого не існує фактично більш як 20 років, а отже він не має власного житла, і гуртожиток є єдиним місцем проживання для нього та дружини.

Заявами від 09.02.2015 р. та від 18.05.2015 р. ОСОБА_2 пропонував директору ЧНЦ укладення нового Договору найму житлового приміщення в гуртожитку на підставі Типового договору найму житлового приміщення у гуртожитку згідно з пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009р. №5)» з врахуванням того, що постановою КМУ від 06.08.2014 р. № 409 встановлено державні соціальні стандарти у сфері житлово-комунального обслуговування, які застосовуються в першу чергу - для будинків державного житлового фонду, де проживають громадяни, що бажають отримувати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Ці стандарти є обовязковими для державних і комунальних підприємств, що надають комунальні послуги споживачам, та балансоутримувачів житла всіх форм власності відповідно до ст.ст.5, 9 та ч.2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Відповіді на заяви не надійшло.

Позивач та члени його сімї ніколи не перебували ні в трудових, ні в начальних правовідносинах з ЧНЦ, і проживають в гуртожитку на госпрозрахункових умовах, які в останні 9 років регулюються договорами оренди житла, а в останні 5,5 років - договором оренди житла № 27 від 19.01.2010 р., в якому встановлена щомісячна оплата за користування кімнатою №408. Заборгованості за час проживання з 01.08.2010 р. по 31.05 2015 р., згідно з договірними зобовязаннями, позивач не має.

Протиправне припинення надання комунальних послуг позивачу, як споживачу послуг, та членам його сімї суперечить п.2.1.2 Договору оренди житла №27 від 19.01.2010 р. та тягне за собою відповідальність з пунктом 12 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків».

Позивач змушений звернутись до суду за захистом порушеного права, оскільки інші шляхи захисту використані.

Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав частково, зменшив обсяг позовних вимог у звязку з відновленням енерго- та водопостачання, тому просив суд визнати незаконними дії відповідача - директора ДПТНЗ ОСОБА_3 щодо його усної вказівки про припинення та безпосередньо припинення постачання електроенергії - 08.06.2015 р., та води - 18.06.2015 р. в гуртожитку, розташованому за адресою: вул. Обухова, 48-б, м. Золотоноші.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовних вимог не визнали з тих обставин, що ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» є державним закладом, а його директор ОСОБА_3 є посадовою (службовою) особою цього державного закладу, що підтверджується наказом № 14к від 16.02.2011 р.

Відомості про статус ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, якому зокрема зазначено організаційно правовий статус Відповідача - державної, що підтверджується Витягом з електронної бази даних СДРПОУ щодо ДПТНЗ «ЧНЦ МАПУ» (копія додається).

Згідно Статистичного класифікатора організаційних форм субєктів економіки (СКОФ), затвердженого Наказом Державної служби статистики України від 29 вересня 2014 року № 271, який є чинним з 01.01.2015 року (витяг додається), державна організація (установа, заклад) має статистичний код 425 та відновиться до органів влади, організацій (установ, закладів) (код 400).

Згідно Пояснення до позицій Класифікатора організаційних форм субєктів економіки (СКОФ), державна організація, державна установа або заклад утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки і входить до сфери його управління.

Таким чином ДПТНЗ «ЧНЦ МАПУ» входить до складу державних органів, що утворюються у формі підприємств, установ, організацій на базі відокремленої частини державної власності, а тому відповідно до ст.18 КАС дана справа підсудна Окружному адміністративному суду Черкаської області.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх зібраними доказами приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені поняття Виконавця та Виробника житлово-комунальних послуг. Так Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Жодна з вищезазначених категорій не відноситься до директора ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України», оскільки він не є ні виробником, ні виконавцем житлового-комунальних послуг, а саме послуг водовідведення та водопостачання.

Відповідно до ст.19 вищевказаного Закону виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» є неприбутковою організацією та не має права здійснювати і не здійснює господарську діяльність з надання послуг водопостачання та водовідведення, а навпаки є отримувачем таких послуг.

Вказані висновки суду ґрунтуються як на нормі Закону, так і на умовах визначених у договорі з водопостачання та водовідведення № 1012 від 01.12.2014 р., укладеного між КП «Міський водоканал» м. Золотоноша та ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України».

Постачання електроенергії на території України регулюється Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №15/1 від 13.06.1996р. «Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Однією з умов здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом є отримання ліцензіатом ліцензії на право здійснення зазначеногогосподарської діяльності. Вказана постанова визначає поняття ліцензіата: «Ліцензіат - суб'єкт підприємницької діяльності, зареєстрований у встановленому порядку, який отримав ліцензію на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та зобов'язаний дотримуватися ліцензійних умов і виконувати рішення НКРЕ.»

ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» є неприбутковою організацією та не має права здійснювати та не здійснює господарську діяльність з надання послуг з постачання електроенергії, а навпаки є отримувачем (покупцем) послуг з постачання електроенергії.

Вказані висновки суду стверджені умовами договору №237 від 03.06.2008 р., укладеного між Золотоніський РЕМ від імені ВАТ «Черкасиобленерго» та ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України».

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження мотивація позивача щодо відключення водопостачання, водовідведення та електроенергії відповідачем у справі, оскільки відключення електроенергії за адресою: м. Черкаси вул. Обухова 48«б», гуртожиток, було здійснено через заборгованість ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінагрополітики та продовольства України» за послуги з користування електроенергією в гуртожитку перед ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Золотоніського РЕМ згідно договору № 334 та акту № 334 про відключення електроустановок в гуртожитку, а припинення водопостачання в гуртожитку було здійснено КП «Міський водоканал».

Судовою практикою визначено, зокрема Постановою Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи.

Проте відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Від позовних вимог щодо відновлення енерго- та водопостачання позивач відмовився, а позовна вимога щодо визнання дій по усній вказівці щодо відключення забезпечення адресована конкретній фізичній службовій особі - директору ДПТНЗ ОСОБА_3

Отже залучення до участі у справі юридичних «Золотоніський РЕМ ВАТ Черкасиобленерго» та КП «Міський водоканал», при відсутності будь яких вимог до них про відновлення постачання комунальних послуг, без зясування судом правомірності та обґрунтованості вказаних у позові відключень в межах заявлених вимог, є недоречною.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір на 2015 рік» зі змінами станом на 1.09.2015 р. судові витрати по даній справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення суду виготовлено о 12.00 год. 08.10.2015 р.

Суддя Таратін В.О.