АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Семенюк Т.А.

П ри секретарі - Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд 1-ї інстанції керувався ч.5 п.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказував на те, що під час дії у банку тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте, такі висновки суду 1-ї інстанції є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості строк дії депозитного договору закінчився, а тому суд зобов'язаний був керуватися ч.6 п.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою чітко встановлено, що обмеження, вказане в ч.5 п.1 ст.36 даного Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договором банківського рахунку вкладників.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Мазуренко Оксана Петрівна проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду 1-ї інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий» №2092252, відповідно до умов якого, вкладник зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання даного договору передати, а банк зобов'язується прийняти грошову суму в розмірі 26712 доларів США, зобов'язується повернути вкладникові вклад, сплатити проценти на умовах та в порядки визначеному даним договором. Відсотки по вкладу складають 11% річних, дата повернення вкладнику вкладу 25 березня 2015 року.

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок кошти в сумі 26712 доларів США.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №26 від 05.02.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» було запроваджено тимчасову адміністрацію.

04 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» з заявою, якою просив протягом п'яти банківських днів, перевести основну суму його депозитного вкладу на його розрахунковий рахунок в Шевченківському відділенні №1 Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Дану заяву Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було отримано 04.03.2015 року.

З наявного в матеріалах справи звіту від 31.03.2015 року вбачається, що на депозитному рахунку ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» знаходиться 26712 доларів США.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №85 від 23.04.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» продовжено тимчасову адміністрацію.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» не повернуло ОСОБА_1 депозитні кошти у встановлений в договорі строк, то він звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та просив суд стягнути з банку на його користь грошові кошти в сумі 27194,20 доларів США та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Відмовляючи в задоволенні вказаних позовних вимог, суд 1-ї інстанції посилався на те, що під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а тому позовні вимоги про стягнення коштів по банківському вкладу з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту договору банківського вкладу №2092252 від 25 грудня 2014 року вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо його укладання на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону Україниліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 даного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №26 від 05.02.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» було запроваджено тимчасову адміністрацію. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №85 від 23.04.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» продовжено тимчасову адміністрацію. 05.06.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення в судовому порядку грошових коштів за договором банківського вкладу №2092252 від 25 грудня 2014 року з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», оскільки, в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обов'язок повернення позивачу банківського вкладу покладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. З наданих суду доказів вбачається, що 02.06.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача було перераховано кошти в сумі 11 111,26 доларів США, що за курсом на дату введення тимчасової адміністрації становить 200 000, 00 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалюючи рішення, суд зобов'язаний був керуватися ч.6 п.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою чітко встановлено, що обмеження, вказане в ч.5 п.1 ст.36 даного Закон, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договором банківського рахунку вкладників, колегія суддів вважає необгрутованими, оскільки після запровадження тимчасової адміністрації Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто, фактично позбавлене права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі, здійснювати будь-які перерахування з депозитного рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: