22.12.2015 Справа № 363/4995/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів про надання послуг та стягнення сплачених коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів про надання послуг та стягнення сплачених коштів та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 08 жовтня 2012 року між нею та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договори про надання послуг № 186 та № 184, відповідно до яких відповідач зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з набуттям у власність та оформлення земельної ділянки щодо виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з винесенням кадастрових зйомок земельної ділянки загальною площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою: м. Вишгород, вул.. Калнишевського, 52, ділянка №7 на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області. Вона свої обовязки вказані у договорах про надання послуг № 186 та № 184 виконала повністю, а саме сплатила у вказаний час кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №195 від 08 жовтня 2012 року, № 201 від 16 жовтня 2012 року, №301 від 12 листопада 2012 року, № 331 від 11 грудня 2012 року, та надала всі необхідні документи. Однак відповідач свої зобовязання зазначені в договорах до теперішнього часу не виконав. Крім того, її батько ОСОБА_3 08 жовтня 2012 року та відповідач уклали договори про надання послуг № 187 та № 185, відповідно до яких відповідач зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з набуттям у власність та оформлення земельної ділянки щодо виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з винесенням кадастрових зйомок земельної ділянки загальною площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою: м. Вишгород, вул.. Калнишевського, 52, ділянка №13 на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області. Батько ОСОБА_3 свої обовязки вказані у договорах про надання послуг № 187 та № 185 виконав повністю, а саме сплатив у вказаний час кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №194 від 08 жовтня 2012 року, № 203 від 16 жовтня 2012 року, №300 від 12 листопада 2012 року, № 330 від 11 грудня 2012 року, та надав всі необхідні документи. Однак відповідач свої зобовязання, зазначені в договорах, до теперішнього часу не виконав. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про виконання умов договору або повернення грошей, однак відповідач на її звернення не реагує.14 квітня 2015 року батько, ОСОБА_3, помер. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька. В передбачений законом строк звернулася з заявою до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, таким чином до неї перейшло право вимагати виконання умов договору. Таким чином, вважає, що відповідач порушив умови договору, не виконав свої зобовязання, зазначені у договорі, а тому повинен повернути сплачені нею та її батьком кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Крім того, вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка виразилася у тому, що вона змушена звертатись до інших організацій для виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а ціна на ці послуги за три роки значно зросла, вимушена змінювати спосіб свого життя, повторно сплачувати кошти, обмежувати себе у витратах на їжу та соціально-побутові потреби, що ставить її та її сімю в скрутне матеріальне становище, що завдає їй моральних страждань, вона втратила сон через переживання, що може не повернути сплачені гроші. Батько також за життя сильно переживав, що призвело до тяжкої хвороби інсульту, оскільки для нього 9000 (девять тисяч) гривень було дуже великою сумою грошей. Дивлячись на батька та доглядаючи його, вона також морально страждала, намагаючись його заспокоїти, запевняла його в тому, що договір буде виконаний, однак батько помер, так і не дочекавшись виконання умов договорів. Моральну шкоду, завдану бездіяльністю відповідача, позивачка оцінила в 10 000 (десять тисяч) гривень.

Просить розірвати договір про надання послуг № 184 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати договір про надання послуг № 186 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати договір про надання послуг № 185 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3,розірвати договір про надання послуг № 187 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3,стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень , сплачених нею та ОСОБА_3 за договорами № 184-187 про надання послуг від 08 жовтня 2012 року, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовільнити, крім того просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 974 грн.40 коп.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання двічі (8 та 22 грудня 2015 року) не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

08 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договори про надання послуг № 186 та № 184, відповідно до яких ФОП ОСОБА_2 зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з набуттям у власність та оформлення земельної ділянки щодо виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з винесенням кадастрових зйомок земельної ділянки загальною площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою: м. Вишгород, вул.. Калнишевського, 52, ділянка №7 на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (а.с.7-8,13-14).

ОСОБА_1 свої обовязки вказані у договорах про надання послуг № 186 та № 184 виконала повністю, а саме сплатила у вказаний час кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №195 від 08 жовтня 2012 року, № 201 від 16 жовтня 2012 року, №301 від 12 листопада 2012 року, № 331 від 11 грудня 2012 року (а.с.5) .

Доказів про те, ФОП ОСОБА_2 свої зобовязання, зазначені в договорах, виконав, суду не надано.

Крім того, ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1, 08 жовтня 2012 року та ФОП ОСОБА_2 уклали договори про надання послуг № 187 та № 185, відповідно до яких ФОП ОСОБА_2 зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з набуттям у власність та оформлення земельної ділянки щодо виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобовязався забезпечити надання послуг, повязаних з винесенням кадастрових зйомок земельної ділянки загальною площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою: м. Вишгород, вул.. Калнишевського, 52, ділянка №13 на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (а.с.10-11,16-17).

ОСОБА_3 свої обовязки вказані у договорах про надання послуг № 187 та № 185 виконав повністю, а саме сплатив у вказаний час кошти у сумі 9000 (девять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №194 від 08 жовтня 2012 року, № 203 від 16 жовтня 2012 року, №300 від 12 листопада 2012 року, № 330 від 11 грудня 2012 року (а.с.4).

Доказів про те, що ФОП ОСОБА_2 свої зобовязання, зазначені в договорах, виконав суду не надано.

14 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер (а.с.6).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Спадок прийняла.

Таким чином , суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 перейшло право вимагати виконання умов договору.

Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, відповідач ФОП ОСОБА_2 порушив умови договору, не виконав свої зобовязання, зазначені у договорі, а тому повинен повернути позивачу сплачені позивачкою та її батьком кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Крім того ,суд приходить до висновку, що діями відповідача ФОП ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка виразилася у тому, що вона вимушена змінювати спосіб свого життя, повторно сплачувати кошти в іншій організації, обмежувати себе у витратах .

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до ст.. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Суд погоджується з оцінкою розміру моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідача ФОП ОСОБА_2І, в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити .

Розірвати договір про надання послуг № 184 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Розірвати договір про надання послуг № 186 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Розірвати договір про надання послуг № 185 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Розірвати договір про надання послуг № 187 від 08 жовтня 2012 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, сплачених нею та ОСОБА_3 за договорами № 184-187 про надання послуг від 08 жовтня 2012 року, моральну шкоду у сумі 10 000 гривень та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 974 грн.40 коп., всього 28974 (двадцять вісім тисяч дев»ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп..

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко