Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2714/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості і

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з зазначеним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, укладеним між сторонами 10 серпня 2007 року, посилаючись на те, що відповідно до зазначеного договору відповідач отримав кредит у сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних з терміном повернення , що відповідає строку дії картки, але своїх зобов'язань не виконав і станом на 31 травня 2015 року має кредитну заборгованість в розмірі 34 273,43 грн.

Посилаючись на зазначені обставини банк просив задовольнити позов, стягнувши кредитну заборгованість із відповідача.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 14361,64 грн. боргу та 16630,82 грн. процентів за користування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судове рішення в частині відмови у стягненні пені, комісії та штрафу посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені банком вимоги. В решті рішення суду не оскаржується.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення неустойки, виходив із того, що оскільки Умови і правила надання банківських послуг не підписані сторонами, то згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-16цс15 кредитний договір не можна вважати таким, що був укладений у формі передбаченій ст. 207 ЦК України, а отже позивач не вправі проводити нарахування штрафу та вимагати сплати комісії. Крім цього, кредитним договором також не передбачено нарахування пені.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як убачається із заяви ОСОБА_2 від 10.08.2007 року, до неї включено пункт який містить інформацію про те, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом цього позичальника. (а.с. 9)

Таким чином, під час укладення договору від 10.08.2007 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.

Отже, доведеним є факт, що 10.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким останній отримав 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Тому, суд першої інстанції при вирішенні справи повинен був керуватися не лише самою заявою позичальника, а також й Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами, які є невід'ємною частини договору.

Проте, суд обмежився лише дослідженням заяви позичальника, що свідчить про неповне з'ясування обставин, які мають істотне значення.

Зокрема, судом залишено поза увагою, що пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому грошовому зобовязанні, передбачених зазначеним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. (а.с.13)

ОСОБА_4 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка підписана ОСОБА_2, убачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту передбачено стягнення комісії у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць. (а.с.77)

Отже, твердження суду першої інстанції, що умовами кредитного договору не передбачено стягнення комісії за порушення строків виконання кредитного зобовязання не ґрунтується на доказах.

Також, не можна погодитися із посиланням суду на постанову Верховного Суду України від 11 березня 2015 року по цивільні справі №6-16цс15, оскільки зроблений у цій справі правовий висновок стосується питання домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності.

У зв'язку із цим висновок суду про не ознайомлення ОСОБА_2 з умовами надання кредитних коштів, в частині штрафних санкцій не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На порушення умов кредитного договору відповідач взятих за цим договором зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2015 року має заборгованість у розмірі 34 273,43 грн., з яких: 14 361,64 грн.- заборгованість за кредитом; 16 613,82 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1189,71 грн. - заборгованість по комісії; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 608,26 грн - штраф (процентна складова).

Позичальник не виконав зобов'язань за кредитним договором, тому відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками такого порушення є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача заборгованість за кредитом та процентами.

Водночас, зважаючи на встановлені обставини, висновок суду про відсутність підстав для стягнення комісії та штрафу є помилковим у звязку з чим судове рішення в цій частині підлягає скасуванню, з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача 1189,71 грн. заборгованості по комісії, 500 грн штрафу (фіксована частина) та 1 608,26 грн - штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При поданні апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 267,96 грн., яка підляглає стягненню з відповідача. ( а.с.52)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року сксувати в частині вирішення вимог про стягнення комісії, штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зазначені вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1189,71 грн. заборгованості по комісії, 500 грн штрафу (фіксована частина) та 1 608,26 грн - штрафу (процентна складова) та судові витрати в розмірі 267,96 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскарженим до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: