АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/879/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2857/15Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -судді : Чумак О.В.

Суддів: Карнауха П.М.. Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визначення часток у спільному майні, набутому під час шлюбу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області Чумак О.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визначення часток у спільному майні, набутому під час шлюбу.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визначення часток у спільному майні, набутому під час шлюбу задоволено.

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ TF 698 К, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21 квітня 2015 року, відповідно до довідки-рахунку № 121157 ТОВ «АЛЄКС ЮА».

Припинено право спільної сумісної власності на легковий автомобіль ЗАЗ TF 698 К, державний номерний знак НОМЕР_1, № двигуна НОМЕР_3, 2011 року випуску, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визначено частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль ЗАЗ TF 698 К, державний номерний знак НОМЕР_1, по ? частині за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що є добросовісним набувачем спірного автомобіля, який придбала за 40000,00 грн. у своєї дочки - відповідача ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 27.09.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4. одружилися, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 11 відповідно до свідоцтва про одруження сер. НОМЕР_4. Після одруження прізвища чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_4 (а.с.6).

16.03.2011 року сторонами було придбано автомобіль марки ЗАЗ, легковий сєдан, номер кузова НОМЕР_2, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який 28.03.2011 р. був зареєстрований в органах ДАІ за ОСОБА_4 (а.с.9).

За інформацією УДАІ УМВС України в Полтавській області зазначений автомобіль 21.04.2015 року перереєстрований на ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку № ААЕ121157 від 21.04.2015 р. (а.с.30-31).

Відповідно до п. п. 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Приймаючи до уваги те, що у шлюбі подружжя придбало транспортний засіб марки ЗАЗ, легковий сєдан, номер кузова НОМЕР_2, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який 28.03.2011 р. був зареєстрований в органах ДАІ за дружиною ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у відповідності до ст.60,61,63 СК України даний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 228 ЦК України та дійшов помилкових висновків про визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля нікчемним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ст. 369 ЦК України, відповідно до якої розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників . Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Таким чином, вчиняючи правочини, що передбачають наслідком розпорядження майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, вважається, що один співвласник (чоловік) діє як від свого імені, так і від імені другого співвласника (дружини), тобто останній також є стороною договору. За таких обставин співвласник, якого в договорі представляє інший співвласник, має право порушувати питання про визнання договору недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК (435-15) необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Враховуючи те, що зазначений транспортний засіб був проданий відповідачем своїй матері ОСОБА_5 згідно довідки-рахунку без письмової згоди іншого з подружжя - позивача ОСОБА_3, тобто договір укладений відповідачем без додержання вимог ст. 65 СК України, тому відповідно до ч. 1 ст. 236, ст. 215 ЦК України він є недійсним з моменту укладання.

Як роз'яснено у п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя грошової компенсації та попереднього внесення іншим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду

відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх

спільній частковій власності.

Приймаючи до уваги те, що автомобіль є неподільною річчю та спільним сумісним майном подружжя, вимоги позивачем про стягнення з відповідача на його користь грошової компенсації за належну йому частину спірного автомобіля не заявлялися, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що частки у праві спільної сумісної власності подружжя є рівними та обґрунтовано припинив право спільної сумісної власності на зазначений транспортний засіб, визначивши частки у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль по 1/ 2 частині за кожним з подружжя.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визнання договору купівлі-продажу нікчемним підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п. 3,4 ч.1ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст.307, п.3,4 ч. 1 ст. 309, ст..ст.316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про визнання нікчемним договору купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ TF 698 К, державний номерний знак НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21 квітня 2015 року, відповідно до довідки-рахунку № 121157 ТОВ «АЛЄКС ЮА», - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ TF 698 К, державний номерний знак НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21 квітня 2015 року, відповідно до довідки-рахунку № 121157 ТОВ «АЛЄКС ЮА».

В іншій частині рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року, - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ П.М.Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак