АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Васютіна Андрія Георгійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/16771/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (далі по тексту - ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед») до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Не погодившись із таким рішенням суду, Васютін А.Г. в інтересах ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика у визначені законом строки про настання дорожньо-транспортної пригоди. На думку особи, що подає апеляційну скаргу, ОСОБА_2 знав про наявність полісу страхування №ВЕ/4701180, а тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» 14 774,83 грн. страхового відшкодування та 364,40 грн. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції Васютін А.Г. в інтересах ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 грудня 2010 року, о 13 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на регульованому перехресті вул. Здолбунівська - Тепловозна в м. Києві, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю «Сhevrolet», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку прямо, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосованого до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.6).

20 грудня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до ВАТ «СК «Нова», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Нова», з повідомленням про страховий випадок (а.с.7-8).

14 березня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до ВАТ «СК «Нова», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Нова», з заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 18 грудня 2010 року (а.с.9).

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № 1084 від 04 травня 2011 року та страхового акту № 1556 від 01 липня 2011 року сума страхового відшкодування, яка підлягає до виплати, становить 14 774,83 грн. (а.с.29-32).

ПрАТ «СК «Нова» виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником ОСОБА_5, виплатило страхове відшкодування у розмірі 14 774,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4124 від 06 травня 2011 року на суму 3 693,71 грн., платіжним дорученням № 5918 від 05 липня 2011 року на суму 5 500,00 грн. та платіжним дорученням № 6068 від 07 липня 2011 року на суму 5 581,12 грн. (а.с.33-35).

26 липня 2010 року між до ВАТ «СК «Нова», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Нова» та ОСОБА_6 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4701180 (дія якого була визначена на період з 12 год. 00 хв. 26 липня 2010 року до 25 липня 2011 року включно) за умовами якого застраховано автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 та визначено ОСОБА_2, як особу, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим полісом (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не повідомив ПрАТ «СК «Нова» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 18 грудня 2010 року у строки, встановлені ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (протягом трьох робочих днів).

02 січня 2014 року між ПрАТ «СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір купівлі-продажу боргових зобов'язань, в тому числі, зобов'язань щодо сплати вказаних коштів (згідно з додатком №1 до договору) (а.с.36-41).

В травні 2014 року ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2 на їх користь страхового відшкодування в розмірі 14 774,83 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед».

При цьому, суд виходив з того, що стороною позивача не надано доказів того, що ОСОБА_2 до моменту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 грудня 2010 року, як і протягом трьох робочих днів після неї був обізнаний про існування полісу № ВЕ/4701180 та відповідних договірних відносин між ОСОБА_6 та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» та останнім не доведено, що відповідач мав об'єктивну можливість повідомити ПрАТ «СК «Нова» про вказану дорожньо-транспортну пригоду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Згідно з п.п. ґ п. 38.1.1. ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Як вбачається з полісу № ВЕ 4701180 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником - особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим полісом є ОСОБА_6

Відповідно до п. 5 вказаного полісу іншими особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим полісом є ОСОБА_2 (а.с.4).

Колегія суддів звертає увагу, що працівниками ДАІ під час оформлення ДТП перевіряється наявність в учасників ДТП полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за відсутності полісу щодо відповідача мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається з розширеної довідки ДАІ при оформленні ДТП від 18 грудня 2010 року в п.2 довідки зазначено «наявний поліс ОСЦПВВНТЗ або іноземний сертифікат «зелена карта» серія ВЕ 4701180 з терміном дії до 25 липня 2011 року, виданий ВАТ «СК «Нова» (а.с.91).

Тобто, маючи поліс та пред'явивши його при ДТП працівникам ДАІ, відповідачу було достоменно відомо про існування вказаного полісу № ВЕ 4701180, тому висновок суду про те, що відповідач не був обізнаний про існування полісу є невірним.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечував проти позову з підстав пропуску ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» позовної давності, однак визнав в суді першої інстанції, що не повідомив страхову компанію, в якій була застрахована цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає встановленим, що ні страхувальником, ні водієм не було повідомлено страховика про ДТП, яка мала місце 18 грудня 2010 року, тобто водієм ОСОБА_2 порушено вимоги, викладені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед».

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

В той же час на виконання ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.031992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та п.14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що питання про предтечу майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду можливе лише при розгляді спорів про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, тоді як, в даному спорі, заявлено позов про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначене також узгоджується з нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в яких відсутнє посилання на обов'язок страховика повертати замінені деталі.

Таким чином, посилання ОСОБА_7 в письмових пояснення до апеляційної скарги (а.с.106) на передачу йому майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, є безпідставним та таким, що ґрунтується на законі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» підлягає стягненню 364,83 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Васютіна Андрія Георгійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед»задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» 14 774,83 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» 364,83 (триста шістдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова