Справа № 524/3487/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2015 року до суду надійшла дійсна позовна заява, яка оформлена у відповідності ст.ст. 119, 120 ЦПК України та яка передана судді у порядку черговості 23 квітня 2015 року.

Згідно повідомлення Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Полтавській області, яке надійшло 19 травня 2015 року позивач та відповідач за зареєстрованим місцем проживання зняті з реєстрації.

Зареєстроване у встановленому порядку місце перебування позивача суду не відоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживаня відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Правила виключної підсудності згідно 114 ЦПК України не регулюють питання визначення підсудності по справам про розірвання шлюбу.

Тому, враховуючи наведені обставини, відсутність підстав для застосування правил альтернативної підсудності за ч. 1, 2, 9 ст. 110 ЦПК України чи виключної підсудності за ст. 114 ЦПК України, суддя вважає, що дана позовна заява не підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука, а підсудна відповідному районному суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також за останнім відомим місцем проживання відповідача, або місцезнаходженням майна відповідача згідно ч. 1 ст. 109, ч. 1, 2, 9 ст. 110 ЦПК України

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне відповідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України повернути дану позовну заяву разом з доданими документами позивачу для можливості подання до відповідного районного суду за вибором позивача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі наведеного та у звязку з поверненням позовної заяви позивачу, суддя вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 109, 110, 114, 115, 121, 208-210, 294 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу повернути позивачу разом з доданими матеріалами.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн сплачений згідно квитанції №1418 від 23.04.2015.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя Ю.В. Рибалка