Справа № 509/3049/15-ц
21 грудня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом Одеського відділення Українського благодійного фонду «Милосердя» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Проте, як вказують позивачі, відповідачка, у зазначені у розписках терміни гроші не повернула та всіляко ухиляється від повернення грошей.
Представниця позивачів та ОСОБА_1 приймаючи участь в судових засіданнях підтримали свої збільшені позовні вимоги, однак в подальшому в судові засіданні не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, особисто під розписки, причини неявки суду не повідомили, надіславши до суду своє письмове клопотання, в якому повністю підтримали збільшений позов та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просили суд слухати справу за їхньою відсутністю, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 48,50,82).
Відповідачка в судове засідання повторно, без поважних причин не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові її адресою місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченнями термінів зберігання» та «адресату немає в обслуговуванні», рапортом робітника Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 23.11.2015 р. про неможливість вручення судової повістки, а також шляхом розміщенням оголошень у пресі в офіційних виданнях України «Урядовий кур`єр» та «Одеські вісті», у звязку з неможливістю вручення відповідачці численних повісток з викликами до суду, а тому вважається повідомленою про час і місце судового розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала (а.с. 32,33,52,75-81).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши доводи позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.
Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України зазначає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Також, стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1046 ч. 1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої же якості.
Як вбачається з приписів ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проте, як вказують позивачі, відповідачка, у зазначені у розписках терміни гроші не повернула та всіляко ухиляється від повернення грошей.
Крім того з відповідачки на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у розмірі 4583,40 грн., підтверджені документально (а.с. 25).
Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,88,205,209,212,213,214-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526,530,610,625,1046,1049,1050 ЦК України, суд, -
1. Позов Одеського відділення Українського благодійного фонду «Милосердя» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити ;
2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : 241812101) на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 665694 грн. та суму судового збору у розмірі 4583,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.