Справа № 444/1784/15-ц
Провадження № 2/444/885/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера», про визнання недійсним та розірвання договору суборенди, звільнення приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним та розірвання договору суборенди, звільнення приміщення. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є співвласником приміщення магазину, загальною площею 173,6 кв.м. (їй належить 1/4 приміщення магазину на праві власності), який знаходиться за адресою: вул. Київська, 1А, с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області. Вказала, що 09.02.2015 року за результатами особистого виїзду за місцем знаходження приміщення магазину у с. Малі Підліски, їй стало відомо, що невідомі їй особи, без її відома та погодження зайняли приміщення вказаного магазину, здійснили заміну замків у вхідних дверях, а також воротах, які знаходяться з тильної сторони приміщення, чим унеможливили їй доступ до середини приміщення, встановили навколо земельної ділянки, на якій знаходиться зазначена нерухомість, металеву огорожу, яка також обладнана хвірткою з замком, ключів до якого позивач також не має, чим фактично унеможливлено доступ і до самого приміщення. Зазначила, що в подальшому нею встановлено, що Приватне підприємство «Глорія-Приват» в особі директора ОСОБА_3 передало в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «А-ТЕРА» нежитлові приміщення загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1А, с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області на підставі договору суборенди від 26.09.2013 року. Вказала, що належна їй частка приміщення на даний час не визначена, тобто розподілу приміщення на частки не проводилось, жодних договорів щодо надання приміщення в оренду чи суборенду вона не укладала. Зазначила, що внаслідок вказаних порушень вимог чинного Законодавства нею не отримано жодних коштів з оренди належного їй майна, яке передано безпідставно третіми особами в суборенду. Вказала, що відповідно до п. 4.2 договору суборенди від 26.09.2013 року розмір місячної орендної плати становить 8800 грн., що еквівалентно 1100 доларам США. Зазначила, що нею не отримано четверту частину суми орендної плати з загальної суми оренди. Позивач просила визнати договір суборенди від 26 вересня 2013 року нежитлових приміщень загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1 А, с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області недійсним і розірвати його та зобовязати Суборендаря Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ТЕРА» звільнити зазначене в заяві приміщення магазину, а також судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач подав письмове заперечення на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову повністю та покласти судові витрати на позивача. Своє заперечення мотивував тим, що позивач не є стороною Договору суборенди майна від 26.09.2013р., а отже і не вправі вимагати в судовому порядку його розірвання. Вказав, що Договір суборенди від 26.09.2013р., укладений між ПП «Глорія-Приват» та ТОВ «А-Тера», є припинений у звязку із закінченням строку, на який він укладався. Зазначив, що оскільки станом на 22 жовтня 2015р. Договір суборенди від 26.09.2013р. припинений, а майно повернене з суборенди, не має і предмету позову, тобто не має підстав в судовому порядку розривати Договір, який на сьогоднішній день припинений.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у запереченні.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії реєстраційного посвідчення від 1998 року вбачається, що приміщення в с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а в цілому належить ОСОБА_4

З копії договору купівлі-продажу магазину від 14.12.1999 року вбачається, що ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7М.Ю. (Покупці) уклали цей договір про те, що продавець продала, а покупці купили магазин, що знаходиться в с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а, площею 173,6 кв.м.

З копії реєстраційного посвідчення від 29.12.1999 року вбачається, що магазин в с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а, в цілому належить ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7М.Ю.

З копії договору суборенди від 26.09.2013 року вбачається, що Приватне підприємство «Глорія-Приват», (надалі іменується «Орендар») в особі директора ОСОБА_3 з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "А-ТЕРА", (надалі іменується «Суборендар») в особі директора ОСОБА_8 з другої сторони, уклали даний Договір суборенди нежитлових приміщень, загальною площею 173.6 кв.м. Місцезнаходження приміщення: Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а. В даному договорі вказано, що майно знаходиться в орендному користуванні Орендаря у відповідності до Договору оренди, укладеного 26 вересня 2013 року між Орендарем і ОСОБА_3.

З копії Акту повернення майна відповідно до договору суборенди від 26.09.2013 року від 16.10.2015 року вбачається, що ТзОВ «А-Тера» передало, а ПП «Глорія-Приват» прийняв з тимчасового платного користування нежитлові приміщення загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1, 2 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно ч. 1 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається із матеріалів справи позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів того, що в момент укладення договору суборенди сторонами було недодержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин у задоволенні позовної вимоги визнати договір суборенди від 26 вересня 2013 року нежитлових приміщень загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1 А, с. Малі підліски, Жовківського району, Львівської області, недійсним слід відмовити.

Як вбачається із п. 3.1. Договору суборенди від 26.09.2013 року, строк суборенди складає два роки з моменту прийняття майна суборендарем за актом приймання-передачі і може бути змінений лише за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою сторін до цього договору. Згідно з п. 9.2 договору строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1. договору та закінчується 26.09.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором. Пунктом 6.1 даного договору передбачено, що після закінчення строку суборенди за цим договором суборендар зобовязаний протягом 7 днів повернути орендарю майно за відповідним Актом приймання передачі, який підписується сторонами і скріплюється печатками.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З копії Акту повернення майна відповідно до договору суборенди від 26.09.2013 року від 16.10.2015 року вбачається, що суборендар ТзОВ «А-Тера» передало, а орендар ПП «Глорія-Приват» прийняло з тимчасового платного користування нежитлові приміщення загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Київська, 1а.

Таким чином судом встановлено, що строк дії договору суборенди закінчився, суборенда ТзОВ «А-ТЕРА» на вказане позивачем приміщення припинилася, а також те, що ТзОВ «А-ТЕРА» звільнило дане приміщення на умовах, встановлених договором.

За таких обставин у задоволенні позовної вимоги розірвати договір суборенди від 26 вересня 2013 року нежитлових приміщень загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1 А, с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області, та позовної вимоги зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ТЕРА» звільнити зазначене в заяві приміщення магазину слід відмовити.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера» слід відмовити повністю.

Інших фактичних даних для вирішення справи немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Тера» - відмовити повністю.

У задоволенні позовної вимоги визнати договір суборенди від 26 вересня 2013 року нежитлових приміщень загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1 А, с. Малі підліски, Жовківського району, Львівської області, недійсним відмовити.

У задоволенні позовної вимоги розірвати договір суборенди від 26 вересня 2013 року нежитлових приміщень загальною площею 173,6 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Київська, 1 А, с. Малі підліски, Жовківського району, Львівської області, відмовити.

У задоволенні позовної вимоги зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ТЕРА» звільнити зазначене в заяві приміщення магазину відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.