У х в а л а

іменем україни

23 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Комунальне підприємство «Житлово- експлуатаційне підприємство № 37» Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, у якому зазначали, що 17 листопада 2013 року з вини відповідачів, які проживають поверхом вище у квартирі АДРЕСА_1, сталося затоплення належної їй квартири НОМЕР_1 цього ж будинку.

Посилаючись на вказані обставини, просили стягнути солідарно з відповідачів 45 898 грн майнової шкоди, 8 тис. грн моральної шкоди, 1 100 грн витрат на встановлення розміру шкоди, завданої залиттям квартири, 3 тис. грн витрат на правову допомогу та 580 грн судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 40 960 грн майнової шкоди, 3 тис. грн моральної шкоди, 1 100 грн витрат на встановлення розміру шкоди, завданої залиттям квартири.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із недоведеності факту залиття, належної позивачам квартири, із вини відповідачів.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян