АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/662/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2676/15Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16.04.2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У червні 2015 року позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешт на майно ОСОБА_2, а саме: автомобіль марки Honda-accord ДНЗ НОМЕР_1, автомобіль Mercedes-Benz 814 ДНЗ НОМЕР_2 та на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Кобеляцького районного Полтавської області від 25 червня 2015 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки Honda-accord, ДНЗ НОМЕР_1, в межах суми ціни позову, що належить ОСОБА_2.

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування, як постановленої з порушенням норм процесуального права.

Судом не враховано, що обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 нормою ч.2 ст.625 ЦК України, не може застосовуватися у правовідносинах відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки це є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, тому нарахування відсотків на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Також вважає, що суд, забезпечивши позов шляхом накладення арешту, не вказав жодних обставин, підтверджених належними доказами, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому прохав скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначене майно.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних, за якою відкрито провадження у справі, вона просила стягнути з відповідача на її користь 2337грн. боргу та 17888 грн. індексу інфляції за період з 01.09.2013 року по 01.04.2015 року. Нарахування вказаних сум здійснено нею на підставі ч.2ст.625 ЦК України на суму відшкодування матеріальної та моральної шкоди, присудженої їй вироком апеляційного суду Полтавської області від 02.08.2013 року.

В порядку забезпечення вказаного позову ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року накладено арешт автомобіль марки Honda-accord ДНЗ НОМЕР_1 в межах позову, що належить ОСОБА_2

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення, тому спів мірним позовним вимогам заходом є накладення арешту на автомобіль відповідача в межах ціни позову.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками районного суду з огляду на наступне.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз'яснень, викладених в абзацах 1 та 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що накладення арешту на автомобіль у заявленому спорі є неспівмірним та необгрунтованим. Тривалість виконання вироку в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні не є достатньою підставою вважати неможливим чи утрудненим виконання можливого рішення в даній справі.

Місцевий суд на викладене уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин, не з'ясував підстави позовних вимог та дійшов помилкового висновку про застосування заявленого позивачкою заходу забезпечення позову у вигляді арешту на автомобіль , незважаючи на вказівку суду про накладення арешту в межах ціни позову без зазначення конкретної суми.

Тому колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє, ухвалу місцевого суду скасовує та відмовляє у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ Ю.В. Дряниця

Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук