Справа № 361/2735/15-ц Головуючий у І інстанції Маценко Н.П.
Провадження № 22-ц/780/4725/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 23 13.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мережко М.В.,

та секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Київобленерго", третя особа - ОСОБА_3, про вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ «Київобленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору про користування електричною енергією, укладеного між ним та відповідачем, та стягнути моральну шкоду.

Позов мотивований тим, що 09 січня 2008 року між ним та ПАТ «Київобленерго» було укладено договір користування електричною енергією № 200701112, згідно із умовами якого відповідач «Київобленерго» взяв на себе зобов'язання надійно постачати позивачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а останній, у свою чергу, зобов'язався оплачувати дану послугу за встановленими тарифами.

Вказує, що з часу укладення договору він своєчасно сплачує за спожиту електроенергію, проте у лютому 2015 року його було відключено від електропостачання у будинку, де він мешкає. Зазначає, що про відключення його ніхто не попереджав, жодних актів він не підписував, договір про користування електричною енергією сторонами розірвано не було. Вказані дії відповідача вважає протиправними та незаконними, через що він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що договір, укладений між сторонами, не припинений та є чинним на даний момент, сам позивач виконує усі свої зобов'язання по сплаті коштів за енергопостачання та не порушує умов цього договору, через що, на його думку, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір про користування електроенергією, укладений між сторонами 09 січня 2008 року, припинив свою дію з 09 січня 2014 року, про що позивача було письмово повідомлено, а враховуючи ту обставину, що позивач не є власником вказаного житлового будинку, то дії відповідача щодо відключення ОСОБА_2 від енергопостачання є правомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 34, 35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - Правила), користування електричною енергією може бути тимчасово припинено у разі: проведення планових ремонтів електроустановок і електричних мереж; виникнення режимів, безпосередньо не пов'язаних з аварією, за яких провадиться обмеження відпуску електричної енергії та потужності. Про тимчасове припинення постачання електричної енергії енергопостачальник повідомляє через засоби масової інформації не пізніше ніж за 10 днів.

Енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" визначено обов'язки та відповідальність споживачів енергії.

Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 3 діючих Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2008 року між сторонами у даній справі було укладено договір про користування електричною енергією № 156-073 щодо під'єднання до енергопостачання житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, за умовами якого енергопостачальник, відповідач, взяв на себе обов'язок надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач, ОСОБА_2, зобов'язався оплачувати одержану енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором.

Згідно із п. 28 вказаного договору цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловить наміру внести до нього зміни або доповнення.

Із паспортних даних позивача вбачається, що останній з 29 грудня 1992 року значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 4).

Листом від 08 жовтня 2013 року ПАТ «Київобленерго» запропонувало позивачу, з метою врегулювання договірних відносин, з'явитися до Броварського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» та розірвати договір про користування електричною енергією від 09 січня 2008 року або повідомити про наявність відповідних документів, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок, та одночасно повідомило позивача про припинення дії вказаного договору з 09 січня 2014 року у зв'язку із поданням вимоги нового власника будинку щодо його розірвання (а. с. 5)

Листом від 07 березня 2014 року ПАТ «Київобленерго» повідомило позивача про припинення дії цього договору з 09 січня 2014 року у зв'язку із закінченням строку його дії (а. с. 6).

Згодом, у лютому 2015 року будинок АДРЕСА_1 було відключено від електропостачання.

Заявою від 24 лютого 2015 року ОСОБА_2 просив відновити електропостачання до тієї частини будинку, в якій він проживає (а. с. 8).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 є власником 35/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 30)

Також, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2012 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 65/100 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по вул. Старотроїцькій у м. Бровари та скасовано його державну реєстрацію (а. с. 31-32).

06 червня 2014 року між «Київобленерго» та ОСОБА_3 було укладено договір про користування електричною енергією № 200701112 (а. с. 50).

Оцінюючи наведені обставини та враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні даного позову, оскільки спірний договір, укладений між сторонами, припинив свою дію з 09 січня 2014 року, про що позивача неодноразово попереджалося у письмовій формі, а тому враховуючи те, що договірні відносини між сторонами фактично припинені, дії відповідача щодо відключення позивача ОСОБА_2 від електропостачання є правомірними.

Крім того, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач має право ставити вимогу про відновлення електропостачання до будинку АДРЕСА_1, власником якого він не являється, ОСОБА_2 суду надано не було. При цьому судом враховується, що третя особа, ОСОБА_3, є співвласником вказаного будинку, з якою відповідач уклав договір про користування електричною енергію.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення місцевого суду, то, в такому випадку, і не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: