АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення від 11.08.2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в реалізації права власності, про виселення осіб, що не набули права користування жилою площею, про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2015 року ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 11.08.2014 року. В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року заявника було виселено з кімнати № 23 в будівлі гуртожитку по вул. Новоселівській, 42 в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення. 20 липня 2015 року державним виконавцем призначено примусове виконання рішення. Заявниця не заперечує проти добровільного виконання судового рішення після встановлення усіх фактів незаконної приватизації даного гуртожитку і її законних підстав мешкання в цьому гуртожитку. 30 січня 2015 року прокуратурою Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська відносно незаконних дій ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження, проводиться досудове слідство з приводу спірного гуртожитку, на який накладено арешт. У разі визнання судом ОСОБА_3 винним в кримінальному правопорушенні скасується право власності на спірний обєкт, а виконання рішення про виселення заявниці унеможливить в подальшому реалізацію її права проживання і реєстрацію у спірному гуртожитку, оскільки іншого житла вона не має. (том 2 а.с.83).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення від 11.08.2014 року - відмовлено (том 2 а.с.128-129).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та просить постановити нову, якою відстрочити виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року строком на 3 місяці (том 2, а.с.145).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року у цивільній справі № 199/12724/13, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року та Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та Кримінальних справ від 22 квітня 2015 року ОСОБА_2 було виселено з кімнати № 23 в будівлі гуртожитку по вул. Новоселівській, 42 в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення (том 1 а.с. а.с.83-86,177-178).

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду, заявник посилалася на те, що 30 січня 2015 року прокуратурою Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська відносно незаконних дій ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження, проводиться досудове слідство з приводу спірного гуртожитку, на який накладено арешт. У разі визнання судом ОСОБА_3 винним в кримінальному правопорушенні скасується право власності на спірний обєкт, а виконання рішення про виселення заявниці унеможливить в подальшому реалізацію її права проживання і реєстрацію у спірному гуртожитку, оскільки іншого житла вона не має.

Згідно із ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання судового рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутності у нього майна яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд 1 інстанції виходив із того, що наведені в заяві про відстрочення виконання судового рішення обставини на її обґрунтування, не є виключними в розумінні ст. 373 ЦПК України, за якими закон передбачає можливість відстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції, оскільки вони є обґрунтованими та відповідають вимогам закону.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно заяви від 07.07.2015 року, ОСОБА_2 просила надати відстрочку виконання судового рішення не менше чим на три місяці, тобто до 07.10.2015 року, а також те, що згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2015 року, рішення суду вже виконано в повному обсязі, а тому питання щодо відстрочки його виконання вже не може бути вирішено, як таке, що виконано.

Щодо незгоди апелянта з висновками суду, то колегія суддів на зазначене уваги не звертає, оскільки вони зводяться до переоцінці доказів, але відповідно до ст. 212 ЦПК України право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а лише повторюють обставин справи та цитування норм діючого законодавства, і не дають підстав вважати, що судом порушено порядок вирішення заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду чи допущені порушення норм матеріального або процесуального права; а згідно із ч.5 ст. 124 Конституції України рішення, що набрало чинності, є обовязковими для виконання.

З урахуванням зазначеного, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: