Справа № 346/3471/15-ц
Провадження № 2/346/1422/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді: Бирич Н.В.

з участю секретаря: Нефьодової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 28 жовтня 1994 року помер ОСОБА_3. Померлому належала земельна ділянка для ведення садівництва, яка знаходиться на території с. Шепарівці, загальною площею 0,0651 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІФ 07-34-2/000039, виданого згідно рішення Раківчицькою сільською радою народних депутатів від 28 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. Спадкове майно прийняла його дружина, ОСОБА_4, про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори 07 вересня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № Д-1505. Однак, державного акту на право приватної власності на землю з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на своє імя не переоформила. 27 вересня 2014 року ОСОБА_4 померла, про що 14 жовтня 2014 року зроблено актовий запис за № 180. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення садівництва, яка знаходиться в с. Шепарівці, загальною площею 0,0602 га. Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, який 01 вересня 2005 року посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № Д-881, згідно якого - дві третіх частини свого майна заповіла - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, одну третю частину свого майна заповіла - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_7 відмовився від належної йому частки у спадковому майні його матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри - позивача ОСОБА_1, про що подав нотаріально завірену заяву від 09 грудня 2014 року. Крім них інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і позивач не має змоги зареєструвати право власності на свою частку в спадковому майні. Просить суд визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, кадастровий номер :04:001:0227, яка знаходиться в с. Шеперівці, загальною площею 0,0602 га.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, хоча представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Протоколу № 1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також, особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 28 жовтня 1994 року помер ОСОБА_3. Померлому належала земельна ділянка для ведення садівництва, яка знаходиться на території с. Шепарівці , загальною площею 0,0651 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІФ 07-34-2/000039, виданого згідно рішення Раківчицькою сільською радою народних депутатів від 28 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкове майно прийняла його дружина, ОСОБА_4 про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори 07 вересня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № Д-1505. Однак, державного акту на право приватної власності на землю з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на своє імя не переоформила. 27 вересня 2014 року ОСОБА_4 померла, про що 14 жовтня 2014 року зроблено актовий запис за № 180. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення садівництва, яка знаходиться в с. Шепарівці, загальною площею 0,0602 га. Згідно листа Управління Держемагенства у Коломийському районі від 09 липня 2015 року № 55/3-15-0.8 зазначено, що відповідно до виданого витягу ДЗК № 015 на земельну ділянку ОСОБА_3 на території Шепарівцівської сільської ради для ведення садівництва, було виявлено різницю в площах між Державним актом серія ІФ 07-34-2/000039 від 21 березня 1994 року площею 0,0651 га та фактичним промірам по тахеотричній зйомці щодо користування земельною ділянкою площею 0,0602 га. Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, який 01 вересня 2005 року посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № Д-881, яким все своє майно, заповіла, дві третіх частини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, одну третю частину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_7 відмовився від належної йому частки у спадковому майні його матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри, позивача ОСОБА_1, що підтверджується його нотаріально завіреною заявою від 09 грудня 2014 року. Крім них інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення садівництва, яка знаходиться в с. Шепарівці, загальною площею 0,0602 га. Позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується листом від 08 червня 2015 року № 163/01-16.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст.174, 197 ч.2, 209, 213- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, кадастровий номер :04:001:0227, яка знаходиться в с. Шеперівці, загальною площею 0,0602 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Бирич Н. В.