Справа № 206/2923/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Пучкової О.Д,

представника позивача ОСОБА_1С,

відповідача ОСОБА_2А,

представника третьої особи ОСОБА_3В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми і їх вихованні та визначення способу участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними, суд -

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2015р. позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 1999р. він знаходився у шлюбі з ОСОБА_2 та був зареєстрований відділом РАГС Самарської районної ради м.Дніпропетровська 24.07.1999р, актовий запис №195.

Після укладення шлюбу він із дружиною переїхав проживати до ОСОБА_5 Білорусь, де за час шлюбу у них народились діти: син ОСОБА_6В, 24.06.2001р.н. та донька ОСОБА_7В, 19.04.2006р.н.

У 2012р. їх шлюб було розірвано. Після чого, у 2013р. колишня дружина переїхала проживати до батьків в Україну у м.Дніпропетровськ і зі спливом часу забрала доньку проживати до себе, а син залишився проживати з ним.

Його колишня дружина чинила перешкоди у спілкуванні з донькою. Він не мав можливості з нею розмовляти по телефону, бачити її, коли неодноразово приїжджав до м.Дніпропетровська, тому звертався неодноразово до органів внутрішніх справ, а також був змушений звернутися до органу опіки та піклування з вимогою встановлення місця та часу спілкування з дитиною.

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради №100 від 17.04.2015р. було встановлено місце та час спілкування його, як батька із малолітньою донькою ОСОБА_7В, а саме: кожні перші поточні вихідні з 14год. до 18год. у суботу, та з 10год. до 14год. у неділю, за місцем мешкання доньки, у присутності матері та за попередньою домовленістю з нею, безперешкодний телефонний зв'язок із дитиною.

За весь час в нього була лише одна можливість побачитися з дитиною 2 травня 2015р, коли він разом із сином приїхав до м.Дніпропетровська, щоб провідати свою доньку. На прохання колишньої дружини, він залишив сина переночувати із нею та сестрою в її помешканні, оскільки вони не бачилися близько року та не спілкувалися. Однак, наступного дня, коли він повернувся до сина та доньки, відповідачка відмовилась впускати його до свого помешкання, дітей закрила у будинку та не випускала. Він був змушений викликати співробітників міліції, однак ні до чого це не призвело, діти залишились у колишньої дружини.

На даний час він не має можливості бачитись з дітьми, так як відповідачка відмовляє йому в цьому. Він не має можливості спілкуватися з дітьми, навіть телефоном, не знає в яких умовах вони проживають і де саме.

На неодноразові прохання надати йому можливість бачитися з дітьми відповідачка відмовляє.

Він є громадянином ОСОБА_5 Білорусь, проживає та працює за межами території України. За місцем роботи характеризується позитивно. На обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався.

Жодних шкідливих звичок не має, займається спортом. Дітей також привчав до спорту та порядку, поки вони жили з ним, відвідували гуртки, спортивні секції. Він активно приймав участь у їх вихованні, одержував неодноразово подяки за участь в організації шкільних та позашкільних заходів.

Він завжди створював придатні умови для нормального розвитку дітей, піклувався про їх розвиток як фізичний, так і моральний. З метою медичного оздоровлення та відпочинку за межами України ним була придбана туристична путівка для відпочинку з дітьми за кордоном у серпні місяці 2015р.

Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дітей, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, віддаючи своє тепло і батьківську любов.

Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дітьми спричинить шкоду сину та донці не існує. Він вважає, що створення перешкод ОСОБА_2 його спілкуванню із дітьми порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дітей.

Він позбавлений належним чином спілкуватися із дітьми, тому просить суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у його спілкуванні як батька із донькою ОСОБА_7В, 19.04.2006р.н. та сином ОСОБА_6В, 24.06.2001р.н. та визначити такі способи участі батька ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні дітей: систематичні побачення з донькою та сином кожні перші та треті поточні вихідні з 9год. у суботу та до 21год. у неділю, місце зустрічі без обмеження, безперешкодний телефонний зв'язок з дітьми та надання можливості у літній період з 20 липня по 20 серпня поточного року та зимові канікули оздоровлювати сина та доньку з виїздом разом з ними до зони відпочинку, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і зазначила, що виконкомом було винесено рішення та встановлено дні для спілкування позивача із донькою та сином, але відповідач перешкоджає у побаченні. Позивачем налагоджено стосунки з дітьми, вони його знають як батька і тому просили збільшити часи відвідування, збільшити кількість днів побачень, дозволити бачитись з дітьми без присутності матері та дозволити спільний відпочинок позивачу з дітьми.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, але погодилася із рішенням служби у справах дітей. Вона також пояснила, що відповідач не відвідує дітей у дні для спілкування встановлені рішенням виконкому. Окремо зазначила, що вважає неможливим зустрічі за її відсутності.

Представник третьої особи із органів опіки та піклування Виконкому Самарської районної у м.Дніпропетровську ради позов підтримала і пояснила, що при постановлені судового рішення необхідно врахувати рішення опікунської ради. Коли позивач був на засіданні у виконкомі, то сам визнав, що був у дітей лише один раз.

Вислухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Декларація прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Право батька на спілкування зі своїми дітьми, участь у їх вихованні та заборону батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, перешкоджати у здійсненні таких прав щодо виховання дитини, закріплено в ч.ч.1, 2 ст.257 СК України.

У відповідності до ст.263 СК України спір щодо участі вказаних осіб у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6В, 24.06.2001р.н. та ОСОБА_7В, 19.04.2006р.н, є дітьми позивача та відповідача. Шлюб між сторонами по справі розірвано у 2012р.(а.с.8-9).

Діти проживають разом із матірю відповідачем по справі, за адресою: вул.Зеленоградська, 16 у м.Дніпропетровську.

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради №100 від 17.04.2015р. встановлено місце та час спілкування батька, ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_7В, 19.04.2006р.н, а саме: кожні перші поточні вихідні з 14год. до 18год. у суботу, та з 10год. до 14год. у неділю, за місцем мешкання доньки у присутності матері та за попередньою домовленістю з нею, безперешкодний телефонний зв'язок з дитиною (а.с.14).

Висновком Органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у м.Дніпропетровську ради за вих.№2-17/1916 від 08.10.2015р. доцільним встановлено місце та час спілкування батька, ОСОБА_4 із неповнолітнім сином ОСОБА_6В, 24.04.2001р.н, а саме: кожні перші поточні вихідні з 14год. до 18год. у суботу, та з 10год. до 14год. у неділю, за місцем мешкання сина у присутності матері та за попередньою домовленістю з нею, безперешкодний телефонний зв'язок з дитиною (а.с.80-81).

Суд вважає, що пояснення відповідачки частково заслуговують на увагу з урахуванням наведених доказів та показань свідків, допитаних в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач хоче забрати дітей у відповідача. Але він знущається над дітьми, оскільки після того, як діти поїдять, він змушує їх віджиматися, дресирував дітей та привчав їх прибігати на свист. Окрім того, приблизно 2 роки потому, вона була присутньою при ситуації, коли позивач змушував сина віджиматися, а потім питав доньку, як вона любить батька, а вона вставала на коліна і починала лащитися об ногу позивача.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що позивач деспотична та жорстока людина. Він хотів викинути відповідача з 10-го поверху, ставив їй на голову каструлю з кипятком, дітей дресирував як собак: донька стояла на колінах перед батьком, а сина ставив на коліна на горох.

Згідно з нормами ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорюється те, що дійсно між ними існують конфліктні ситуації і непорозуміння, які виникають під час їх перебування разом і вони не можуть дійти згоди щодо виховання дітей.

Суду доведено, що відповідач частково чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дітьми, посилаючись на те, що позивач неправильно себе поводить та може красти дітей. Разом з тим позивач по суті в повному обсязі не виконує рішення органу опіки та піклування.

Згідно вказаного вище рішення Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради №100 від 17.04.2015р. та висновку за вих.№2-17/1916 від 08.10.2015р. позивач має постійне місце проживання і може спілкуватися із дітьми у вихідні дні.

Судом встановлено, що позивач веде нормальний спосіб життя, має вищу освіту, офіційно працевлаштований та має самостійний дохід, його спілкування з дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дітей, які виховуються матірю.

Суд критично відноситься до пояснень відповідача, що позивач може вчинити насильство, щодо дітей, дані твердження ґрунтуються на припущеннях.

Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дітей з батьком і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дітей та поводити себе гідно, показуючи приклад своїм дітям. Діти потребують участі батька в їх вихованні.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України та Олссон проти Швеції між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дітям спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дітьми.

У зв'язку з неприязними стосунками сторін та відсутності згоди щодо виховання дітей, суд вважає можливим надати можливість спілкуватися позивачу зі своїми дітьми, частково задовольнивши позов, уточнивши дні спілкування, а саме: кожні перші поточні вихідні з 14год. до 18год. у суботу, та з 10год. до 14год. у неділю за місцем мешкання дітей у присутності матері та за попередньою домовленістю з нею, безперешкодний телефонний зв'язок із дітьми, оскільки це жодним чином не буде суперечити інтересам та звичкам дітей.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то суд вважає за необхідне частково в сумі 100грн. стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.181 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми і їх вихованні та визначення способу участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними задовольнити частково.

Визначити для ОСОБА_4 наступний порядок участі у вихованні дітей ОСОБА_7, 19.04.2006р.н. та ОСОБА_6, 24.06.2001р.н: кожні перші поточні вихідні з 14год. до 18год. у суботу та з 10год. до 14год. у неділю, за місцем мешкання дітей у присутності матері і за попередньою домовленістю з нею, а також безперешкодний телефонний зв'язок з дітьми.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 100грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 та стягнення судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м.Дніпропетровська в Апеляційний суд Дніпропетровської області.

С У Д Д Я: ОСОБА_10