Справа №339/521/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Поляниця М.М.

з участю: секретаря судового засідання Гангчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 „Про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в обгрунтування якого вказує, що відповідач згідно до укладеного договору №б/н від 28.04.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 року в сумі 15 242.98 грн. та судові витрати.

Представник позивача, позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити за їх відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився позовні вимоги не визнає, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позові, слухання справи просить проводити у його відсутності Просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.(а.с.35)

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм правову оцінку приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з кредитних правовідносин.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами ч.3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 57 зазначеного Кодексу встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2006 року за заявою ОСОБА_1 між ним та ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є ПАТ КБ ПРИВАТБАНК був укладений кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідач отримав у банку кредит у розмірі 2300 грн. під 4 % у місяць з розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідав строку дії картки, погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може виконуватись як шляхом внесення коштів на картку Клієнта так і списанням банком коштів з дебетної картки (а.с.11).

За заявою ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК Болехівським міським судом 03 липня 2008 року було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 4458,99 грн. (а.с.4).

Згідно наданого позивачем розрахунку загальна заборгованість відповідача за отриманим кредитом станом на 16 листопада 2015 року становить 18499,92 грн. з яких 2219,50 грн. заборгованість за кредитом, 16267,27 грн. заборгованість за відсотками, 13,15 грн. залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість, за мінусом 4458,99 сума, що задоволена рішенням суду. Окрім того відповідач зобовязаний сплатити штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які становлять: 500.00 грн. штраф (фіксована частина) та 702,05 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості складова).

З вказаного розрахунку в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем з дня отримання коштів у банку не здійснювалося погашення отриманого кредиту(а.с.3-9).

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.6.5. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 ЦК України).

Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору сторін від 6 березня 2006 року, обумовлено, що договір діє впродовж 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк.

Підпунктами 3.1.1. і 3.1.3. Правил користування платіжною карткою (які є складовою частиною Умов та правил) передбачено, що термін дії картки зазначений на звороті картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна Карта продовжується Банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії не поступила письмова заява Держателя про закриття Карткового рахунку, а також при умовах наявності коштів на Картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при збереженні інших умов продовження, передбачених договором. (а.с.16)

Підпунктом 5.4. Правил користування платіжною карткою передбачено, що термін погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: термін погашення за процентами - кожного місяця за попередній місяць, термін погашення кредиту в повному об'ємі, не пізніше наступного дня місяця, вказаного на платіжній карті (а.с.17).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів сторонами було визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Верховний Суд України у Постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 висловив правову позицію в якій зазначив "Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору."

Відповідно до статей 256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З долученої відповідачем фотокопії платіжної картки №4405 8850 3225 0513, вбачається, що вона видана ОСОБА_1 згідно заяви від 28 квітня 2006 року і її термін дії встановлено до 08/08 тобто до серпня 2008 року. (а.с.44).

Окрім того суд відмічає, що у заяві про отримання кредиту без номера від 28 квітня 2006 року вказано, що Клієнт (ОСОБА_1М) ознайомився та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку однак позивачем не надано суду вказаних документів, а натомість надано Умови і правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис відповідача про його ознайомлення з ними, що унеможливлює однозначної ідентифікації що ОСОБА_1 з ними ознайомився. Також на наданих позивачем Умови і правила надання банківських послуг відсутні будь які дані що вказують хто їх затвердив, дату їх затвердження, введення їх в дію. (а.с.12-17).

Таким чином виходячи з правової позиції Верховного Суду України висловленій у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 строк позовної давності за кредитним договором укладеним 28 квітня 2006 року між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК і ОСОБА_1 сплинув 1 вересня 2011 року.

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду у 08 грудня 2015 року, що підтверджується накладною №381380 (а.с.26).

Відповідачем долучено до матеріалів справи рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2014 року, яке залишено без змін колегією суддів судової палати в цивільних справа Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2014 року Вказаним рішення суду відмовлено у позові ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 „Про стягнення заборгованості у звязку з пропуском строку позовної давності. Предметом даного позову по якому судом прийнято вказане вище рішення було стягнення боргу за укладеним між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_1 договору №б/н від 28.04.2006 року про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом тобто за тим самим договором, заборгованість за яким позивач просить стягнути у позові, що розглядається (а.с.37-43).

Оскільки ОСОБА_1 після закінчення строку дії кредитного договору не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про визнання боргу, суд приходить до висновку, що банком пропущений строк звернення до суду.

Поважних причин пропуску строку позивач не зазначив, не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, в той же час як відповідач подав письмову заяву в якій просить застосувати строк позовної давності.

В ході судового розгляду судом не встановлено поважних причин пропущення позовної давності .

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем (а.с.34), є підставою для відмови у позові.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висвітленої в рішенні „ Стаббініс та інші проти Сполученого Королівства" від 22 жовтня 1996 року, строк позовної давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і остаточність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, що мали місце в далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми".

Суд приходить до переконання, що позивачем пропущено встановлений законом строк позовної давності, що позбавляє його права вимагати примусового виконання зобов'язання через суд.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позові ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 „Про стягнення заборгованості слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, рішення Європейського суду з прав людини у справі Стаббініс та інші проти Сполученого Королівства від 22 жовтня 1996 року, Правової позиції Верховного Суду України висловленій у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, ст.258,267,549,551,526,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.3,10,57,58,60,88,212,214-215 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У позові публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 „Про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Поляниця