Справа № 344/1486/14-ц
Провадження № 2/344/178/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-суддіХоростіля Р.В.,

секретаряБасюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» до ОСОБА_1, Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання недійсними правочину та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» здійснює діяльність по будівництву багатоквартирних житлових будинків та продажу населенню квартир. У 2005р. товариство почало будівництво багатоквартирного житлового будинку в м. Івано-Франківськ за будівельною адресою: АДРЕСА_6, та в подальшому товариство ввело в експлуатацію даний житловий будинок. Маючи намір зареєструвати за товариством непродані споживачам квартири позивач звернувся до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції з відповідними правовстановлюючими документами, серед яких документи на квартиру АДРЕСА_1. Однак така реєстрація виявилась неможливою в зв'язку з реєстрацією за третьою особою даної квартири, а саме - ОСОБА_1 Право власності на квартиру відповідач зареєстрував згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2013р., видане державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. Дане свідоцтво видане на підставі договору про дольову участь у будівництві групи багатоквартирних будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_6 від 12.01.2006р., нібито укладеного між позивачем та відповідачем.

Зазначає, що ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» не укладало з ОСОБА_1 будь-яких договорів з приводу придбання останнім у товариства квартири АДРЕСА_2. Жодна уповноважена товариством особа не підписувала такого договору. Дані обставини вказують на фіктивний характер зазначеного документа, а також на таку необхідну ознаку дійсності правочину є вільне волевиявлення продавця (забудовника) ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» на передачу у власність ОСОБА_1 спірної квартири. Тому спірний договір про дольову участь від 12.01.2006р. є недійсним та не породжує для відповідача правових наслідків у вигляді набуття ним у власність спірної квартири. Просив визнати недійсним договір про дольову участь у будівництві групи багатоквартирних будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_6 від 12.01.2006р., укладений ОСОБА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.12.2013р., видане державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, згідно якого ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_3; скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача - Сікомас С.В. позов підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Представник відповідача Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції - Пітеляк А.В. в судове засідання після оголошення ухвали від 25.05.2015р. не з'явився.

Відповідач підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов заперечила, покликаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд виходить з наступного.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22.09.2005р. № 322 «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконкому міської ради», дозволено проведення проектно-пошукових робіт (дозволено збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки): ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» - для будівництва групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6, при умові знесення існуючих будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7, з відселенням їх мешканців та при умові укладення угоди з виконавчим комітетом міської ради про участь у соціально-економічному розвитку міста. (а.с.133 т.2).

12.06.2007р. рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №289 «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконкому міської ради», зокрема п.5.10 дозволено ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» - будівництво групи багатоквартирних житлових будинків (загальна площа квартир - 6189,0кв.м.) з вбудованими приміщеннями громадського призначення (загальна площа громадських приміщень 812,23кв.м.) на власній земельній ділянці на АДРЕСА_6, при умові знесення існуючих будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7, з відселенням їх мешканців (дозвіл на проектно-пошукові роботи - рішення виконавчого комітету міської ради від 22.09.2005р. № 322, п.3.5; реєстрація договорів купівлі-продажу земельних ділянок № Д-167 від 10.02.2006р.; № Д-762 від 28.07.2006р.). Будівництво здійснювати на умовах угоди з виконавчим комітетом міської ради про участь у соціально-економічному розвитку міста (а.с.134 т.2).

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» видано дозвіл № 123 від 23.07.2007р. на виконання будівельних робіт з будівництва групи багатоквартирних ж/б з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 (при умові знесення) відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої за № 289 від 12.06.2007р. рішення МВК (а.с.135 т.2).

Відповідно до сертифікату відповідності № ІФ000040 від 03.03.2010р. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області засвідчила відповідність закінченого будівництва об'єкта - багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківськ, загальною площею 7230,70кв.м., житловою площею 2650,40кв.м., площею нежитлових приміщень 1590,50кв.м., проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтвердила його готовність до експлуатації (а.с.5 т.1).

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.09.2012р. № 573, присвоєно поштові адреси багатоквартирному житловому будинку з приміщеннями громадського призначення (замовник ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд») - АДРЕСА_6 (а.с.6 т.1).

Так, ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначено в ст. 203 ЦК України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.ст. 204, 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як вбачається з оспорюваного договору на дольову участь у будівництві групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 (а.с.7 т.1), такий укладено 12.01.2006р. у письмовій формі між ТОВ «Івано-Франківськміськбуд», в особі директора Штиха Тараса Петровича, що діяв на підставі Статуту зареєстровано рішенням Івано-Франківського МВК від 23.05.2003р., , від імені якого діяв фізична особа-підприємець ОСОБА_3 на підставі довіреності від 29.11.2006р., посвідченої приватним нотаріусом Дорошенко О.В., зареєстрованою в реєстрі за № 6502.

За даним договором ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» зобов'язалося прийняти ОСОБА_1 в дольову участь у будівництві групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6. Відповідно до п. 1.3 договору, об'єктом, що є предметом договору є 3 (одно)-кімнатна квартира № 44 (сорок два) на 10 (десятому) та мансардному поверхах загальною площею 160кв.м. в будинку групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до Акту приймання-передачі приміщення згідно договору інвестування у будівництво багатоквартирного житлового будинку на вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 від 12.01.2006р. від 15.11.2013р., ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд», від імені якого діє фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_1 з іншого боку на виконання договору інвестування у будівництво від 12.01.2006р.: 10.12.2013р. оглянуте житлове приміщення, а саме квартира № 44 на 10 (десятому) та мансардному поверсі, по АДРЕСА_6 та передано ОСОБА_1 (а.с.8 т.1).

Як вбачається з справи №01 (а.с.61-101 т. 1) Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції на підставі поданих ОСОБА_1 документів 30.12.2013р. зареєструвала за ним право власності на нерухоме майно, а саме п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 192,5кв.м., житловою площею 143кв.м.

Крім цього встановлено, згідно договору іпотеки від 03.01.2014р. (а.с.93-94 т.1), ОСОБА_1 передав у іпотеку третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: спірну квартиру АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківськ відповідно до договору позики від 03.01.2014р.

На виконання ухвали суду від 20.04.2015р. Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області надано висновок експерта, оскільки у кримінальному проваджені № 0001321 проводилась почеркознавча експертиза щодо виконання на укладеному 12.01.2006р. між підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договорі на дольову участь у будівництві групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 в м. Івано-Франківськ щодо квартири № 44.

Так, згідно з висновком експерта № 09/03-518 від 12.02.2015р. «підпис в графі «Сторона-1» у договорі на дольову участь у будівництві групи багато квартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6 від 12.01.2006р. виконаний не гр. ОСОБА_3, а іншою особою; підпис в графі «Сторона-2» у договорі на дольову участь у будівництві групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_6, від 12.01.2006р. виконаний гр. ОСОБА_1.» (а.с.80-86 т.2).

В той же час Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22.12.2005р. № 496 «Про матеріали управління архітектури і містобудування комітету міської ради», п.3.5 якого дозволено проведення проектно-пошукових робіт ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» - для будівництва виробничо-складських приміщень на АДРЕСА_8, при умові укладення угоди з виконавчим комітетом міської ради про участь у соціально-економічному розвитку міста (а.с.104-113 т.2), суд не приймає до уваги, оскільки вважає такий доказ, поданий представником третьої особи, - неналежним, таким, який не стосується предмету доказування в даній справі. При цьому зауважує, що на вказане вище рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради міститься посилання в оспорюваному договорі (пункт 1.1).

Не може залишитися поза увагою і той факт, що в оспорюваному договорі зазначено дату його укладення «12 січня 2006 року», а дата видачі довіреності, на підставі якої нібито діяв представник позивача - підприємець ОСОБА_3, зазначено «29 листопада 2006 року», що на думку суду є не припустимим.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 216 ЦК України Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відтак оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Крім цього, підстав для постановлення окремої ухвали суд не вбачає, оскільки відповідні відомості про вчинені кримінальні правопорушення слідчим СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області Раінчуком С.В. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.141 т.1, 138,139 т.2), досудове розслідування триває.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 204, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір про дольову участь у будівництві групи багатоквартирних будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_6 від 20 січня 2006 року, укладений ОСОБА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.12.2013р., видане державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, згідно якого ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_4.

Скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.н., зареєстрованого АДРЕСА_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька, 193 кв. 33, ідентифікаційний код 32361028, витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Івано-Франківський міський суд.

Головуючий-суддя Хоростіль Р.В.

Повне рішення складено 29 травня 2015 року.