Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Бережна С.В.
Справа № 428/636/15-ц
Провадження № 22ц/782/50/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Бережної С.В.,

суддів Карайван Т.Д., Стахової Н.В.,

при секретарі Веселові С.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини-дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружини, посилаючись на те, що 27.09.2008 року вона одружилася з відповідачем. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів, та втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні та сімейні відносини між ними припинені, та на даний час відповідачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки та утримання її як дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивач була вимушена звернутися з позовом до суду.

Рішенням суду позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився у м.Сєвєродонецьку Луганської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 січня 2015 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився у м.Сєвєродонецьку Луганської області, аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29 січня 2015 року до досягнення дитиною донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, тобто до 29 квітня 2016 року.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду,ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити рішення в частині стягнення з нього на користь позивачки аліментів на його утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, оскільки він не має матеріальної можливості надавати таку допомогу у зв»язку зі станом здоров»я (наявністю тяжкого захворювання зору), а також у зв»язку з наданням судом йому та позивачці строку на примирення по справі щодо розірвання шлюбу, та з огляду на те, що він у добровільному порядку щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі 800 грн. При цьому рішення в частині стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів він не оскаржував та просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог при ухваленні оскарженого рішення.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №081639, 2008 року шлюб між сторонами було зареєстровано відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 266248, 29.04.2013 р. у сторін народилася донька ОСОБА_4.

Згідно довідки № 60, виданої Білокуракинською селищною радою Луганської від 16.01.2015 року, позивачка та донька сторін по справі зареєстровані в м. Сєвєродонецьку, за адресою: вул. Науки, З-А/З, фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

У зв»язку з цим судом з відповідача стягнуто на користь позивачки на утримання дитини, яка мешкає разом з нею, щомісячно по ? частки його доходу, з чим останній погодився у повному обсязі і рішення суду в цій частині не оскаржував.

Крім того на думку колегії суддів на підставі ст.ст. 180-181 СК України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки щодо стягнення на її утримання з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки від його доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Посилання апелянта відповідача по справі на те, що він має тяжке захворювання очей, яке потребує від нього значних матеріальних затрат, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, оскільки відповідач ОСОБА_5 не надав достатніх та допустимих доказів його витрат на лікування, медичні довідки про рекомендації, пов»язані з даним лікуванням, не можуть свідчити про понесення відповідачем вказаних в них витрат, Відповідач у відповідності до наданої ним довідки має щомісячний заробіток, який дозволяє йому також утримувати крім дитини і дружину, що проживає окремо, не працює у зв»язку із знаходженням у відпустці по догляду за дитиною, та отримує соціальні виплати у розмірі 130 грн., не маючи іншого доходу.

Доводи апелянта про те, що намагання позивачки примиритися, що на його погляд свідчить про відсутність підстав для стягнення з нього аліментів на її утримання, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки з огляду на вищевикладене, а також на підставі положень ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, згідно якої право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення ухвали без змін на підставі ст.. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314-316, 317 ЦПК України судова колегія ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: