Ухвала

Іменем України

24 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання умов договору недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у розмірі 62 200 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік. У квітні 2015 року він дізнався, що з 18 листопада 2008 року банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку з 11,04 % до 13,08 %.

Посилаючись на те, що підвищення відсоткової ставки за користування кредитом відбулося без його згоди, а повідомлення про таке підвищення банк надіслав на адресу, яка не є місцем його проживання та реєстрації, позивач просив визнати умову кредитного договору від 11 грудня 2007 року, якою було підвищено відсоткову ставку, недійсною.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 рок, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Посилання у касаційній скарзі на необхідність застосування ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, так як нововведений Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» пом'якшує цивільно-правову відповідальність, безпідставні, оскільки вказаний вище нормативно-правовий акт не скасовує і не пом'якшує цивільну відповідальність особи, отже він не має зворотної дії у часі.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2012 року № 6-89цс12, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Колодійчук

О.В.Умнова