Справа № 282/1292/15
Провадження № 2/282/442/15
29 грудня 2015 року смт.Любар
Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді: Вальчук В. В.
при секретарі судових засідань: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою,-
Боргова розписка була написана у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Хоча термін повернення боргу давно минув відповідач відмовляється виконувати зобовязання, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивачка в судове засідання на розгляд справи не зявилася, але нею подано заяву в якій
вказує, що вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі та проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження.
Вивчивши думку позивачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 202 ЦК України вказує, що: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Щодо письмової форми правочину стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст.599, 610 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушення зобов'язання є його невиконання. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор приймаючи виконання, повинен повернути цей документ.
Із правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі №6-1967цс15 встановлено, що згідно ст.1046 ЦК України по договору позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
В підтвердження укладення договору позики і його умов, згідно ч.2 ст.1047 ЦК України може бути предявлена розписка позикодавця або інший документ, який підтверджує передачу йому позичальнику певної грошової суми або певної кількості речей.
Крім того, ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що по договору позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відтак, розписка як документ, підтверджуючий боргове зобовязання, повинна містити умову отримання позичальником в борг коштів з зобовязанням їх повернення і дату отримання коштів.
В судовому засіданні встановлено, що борговий документ (розписка) знаходиться у позивача з зазначенням суми боргу та вказано термін до якого зазначені кошти повинні бути повернуті, що свідчить про невиконання зобов'язання відповідачем, а саме про неповернення боргу позивачу, а відтак суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Демківці, вул. Радянська, 52 Любарського району Житомирської області понесені судові витрати в сумі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Любарським районним судом, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судом рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_6