Справа № 477/686/15-ц
Провадження № 2/477/435/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Варламовій Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, після неодноразових уточнень, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму авансу в розмірі 132 000грн. та 7956 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову зазначав, що у жовтні 2012 року йому стало відомо, що продається будинок за адресою: с.Засілля Жовтневого району Миколаївської області, вул.Гагаріна, 9, який він вирішив придбати. Відповідач ОСОБА_4 повідомляла позивачу, що їй слід оформити документи на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, але в неї відсутні для цього кошти. 23 жовтня 2012 року сторони домовились про купівлю вказаного будинку за 12000 доларів США. Курс долара НБУ на той час складав 8-8,18 грн./дол.США. Позивач передав відповідачу на прохання останньої 3700 доларів США для оформлення необхідних правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, які є необхідними для укладання договору купівлі-продажу. При отримані вказаної грошової суми відповідач написала власноруч розписку про отримання вказаної суми, як завдаток. Разом з тим, 26 грудня 2012 року відповідач отримала на її вимогу від позивача додатково гроші в сумі 2300 доларів США і власноруч написала розписку та визначила термін остаточної сплати позивачем коштів за будинок, а саме: грудень 2014 року. На протязі 2013-2014 р.р. позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням скорішого виготовлення документів, та відповідач заявляла, що вона займається оформленням документів, щоб позивач не переживав.

У грудні 2014 року відповідач зателефонувала позивачу з вимогою сплатити їй остаток суми за будинок в розмірі 6000 доларів США, на що позивач запропонував надати для ознайомлення оригінали правовстановлюючих документів, які відповідач зобов'язалася виготовити, але остання відмовила йому в цьому. В зв'язку із тим, що відповідач затягувала виготовлення документів або взагалі їх не виготовила, позивач попросив повернути гроші або оформити договір купівлі-продажу, однак, відповідач відмовилися повернути гроші, посилаючись на те, що вона їх витратила на оформлення документів на земельну ділянку, запропонувала повернути гроші після того, як продасть свій будинок. Разом з тим, обумовлена раніше ціна стала для позивача менш вигідною через підвищений курс долару, в зв'язку з чим він просив знизити його вартість, від купівлі будинку не відмовлявся, але відповідач відмовила зменшити ціну будинку та не представила ніяких правовстановлюючих документів на будинок. В звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав шляхом стягнення з відповідача суми авансу.

14 липня 2015 року відповідач звернулася із зустрічним позовом до позивача ОСОБА_3 про залишення суми завдатку, який об'єднано в одне провадження з первісним позовом на підставі ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року. В обґрунтування позову зазначала, що між нею та ОСОБА_3 було укладено усний договір щодо майбутнього укладення договору купівлі-продажу будинку. Вважає, що отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в якості завдатку, оскільки гроші були отримані на підтвердження зобов'язання сплатити остаточну суму і в забезпечення цієї сплати. Сторони самі встановили зазначену суму завдатком, який є сумою виконання сторонами зобов'язань. Зазначала, що ОСОБА_3 не надано суду жодного письмового доказу його намірів видати остаточну суму вартості будинку в 2014 році, підтвердила встановлену сторонами дату укладення нотаріального договору купівлі-продажу грудень 2014 року, повідомила, що оформила документи на право власності на земельну ділянку. Вважає, що ОСОБА_3 відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу в зв'язку з різкою зміною курсу гривні до долара та зниженням цін на житло, про зниження ціни продажу останній до ОСОБА_5 не звертався, хоча вона надсилала йому письмове повідомлення щодо наміру нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Враховуючи подання ОСОБА_3 позовної заяви про стягнення суми авансу, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 прийшла до впевненості, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не має наміру сплачувати їй остаточну суму за будинок, тобто договір купівлі-продажу не може бути укладеним нотаріально з вини останнього. Крім того, позивач за зустрічним позовом в 2012 році передала ОСОБА_3 у користування будинок та земельну ділянку, якими він користується й досі.

В судовому засіданні 14 липня 2015 року представник позивача за первісним позовом підтримав позовну заяву та заперечував проти зустрічної позовної заяви. Представник відповідача заперечувала проти первісного позову та підтримала зустрічну позовну заяву.

В подальшому позивач за первісним позовом та його представник в судове засідання 09 вересня 2015 року не з'явився, відповідно до наданої представником позивача заяви, просив справу розглядати у його відсутність та позов задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання на 09 вересня 2015 року не з'явилась, свого представника не направила, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. У звязку з повторною неявкою позивача та її представника в судове засідання ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2015 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що згідно оригіналів розписок від 23 жовтня 2012 року та 26 грудня 2012 року ОСОБА_4 вирішила продати ОСОБА_3 будинок №9 по вул.Гагаріна в с.Засілля Жовтневого району Миколаївської області за 12000 доларів США (за курсом 8,18 грн. за 1 дол.США), в зв'язку з чим покупець ОСОБА_3 передав продавцю ОСОБА_4 завдаток в розмірі 3700 доларів США та 2300 доларів США відповідно, а залишок вартості будинку мав сплатити упродовж двох років до грудня 2014 року (а.с.44,43). Разом з тим, позивачем ОСОБА_3 були укладені кредитні договори від 19 листопада 2014 року та від 28 листопада 2014 року (а.с.48-50, 51-53).

Договір купівлі-продажу будинку за адресою: с.Засілля Жовтневого району Миколаївської області, вул.Гагаріна, 9, не був укладений, оскільки згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєтру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 06 травня 2015 року власником житлового будинку за адресою: с.Засілля Жовтневого району Миколаївської області, вул.Гагаріна, 9 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :06:005:0013, за цією ж адресою значиться ОСОБА_4, відомості про накладення заборон відчуження та інших обтяжень відсутні (а.с.19-21).

З нотаріально посвідченої заяви від 18 травня 2015 року, тобто після звернення позивача до суду з позовом, на підставі усного звернення ОСОБА_4 вбачається, що остання повідомляла ОСОБА_3 про необхідність прибути до приватного нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в зв'язку з досягненням між сторонами домовленості по всім суттєвим умовам договору купівлі-продажу земельної ділянки разом з розташованим на ній житловим будинком, що знаходиться за адресою: с.Засілля Жовтневого району Миколаївської області, вул.Гагаріна, 9, та передачею половини суми (а.с.46).

Зі змісту ч.1, 3 ст.635 ЦК України випливає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

На підставі ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір, але належно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому ж розмірі, в якому вони видавалися, оскільки, відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України вони є авансом, який повертається в тому ж розмірі, в якому видавався у відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України, як безпідставно набуте майно.

На підставі ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недотримання цих умов призводить до нікчемності такої угоди.

З огляду на зазначене та положення ст.ст. 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто домовленості про нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу в грудні 2014 року, який в зазначений період часу не був укладений, а вони лише домовилися укласти такий договір, втім докази прийняття мір для укладення такого договору відповідачем в матеріалах справи відсутні, а наявна лише нотаріально оформлена заява, згідно якої відповідач усно звернулася з вимогою про виклик позивача до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна після звернення останнього із позовом до суду, яка не може бути прийнятої до уваги судом, суд приходить до висновку, що передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню в тому ж розмірі, в якому видавався, як безпідставно набуте майно, тобто за зазначеним в розписках курсом долара, що складав 8,18 грн. за дол.США., а саме - в сумі 49080 грн.

Як встановлюють ст.526, ст.525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, зі змісту ч.3 ст.254 ЦК України слідує, що строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК України).

Враховуючи, що позивач просив стягнути з відповідача 3% річних за два роки з грудня 2012 року по грудень 2014 року, а згідно розписок строк укладення договору купівлі-продажу встановлено в грудні 2014 року, тобто право на стягнення 3% річних може виникати лише з січня 2015 року, однак, умови та строки повернення отриманої суми у разі не укладення договору купівлі-продажу не визначено, доказів звернення до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів в досудовому порядку суду не надано, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині за недоведеністю.

Виходячи з положення ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 490 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аванс в сумі 49080 (сорок дев'ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 490 (чотириста дев'яносто) грн. 80 коп.

В частині стягнення 3% річних за час прострочення виконання зобовязання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова