Провадження №2/756/5198/15

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Камбулова Д.Г.
при секретарі - Ковган О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання дітей, в якому, в урахуванням поданої позивачкою заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачка просила суд змінити розмір раніше призначених аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши їх розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей, та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 65 084, 52 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1999 року, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва 17.09.2004 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2005 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку і всіх доходів щомісячно. Відповідач сплачує аліменти не регулярно, має заборгованість по їх сплаті. Розміру аліментів, який сплачує відповідач не вистачає на придбання для дітей продуктів харчування, одягу та ін. Позивачка потребує надання матеріальної допомоги на дітей, відповідач в змозі надавати таку допомогу, але не бажає цього робити, та всіляко уникає від її надання. Відповідач має у власності коштовні будинки, іншу нерухомість, автомобілі, та з огляду на те, що відповідач приховує свій дохід, позивачка вважає, що відповідач має сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Крім того, у період з 2010 року по теперішній час позивачка понесла ряд додаткових витрат на утримання дітей, повязані з їх лікуванням, оздоровленням, занять спортом. Вказані витрати не були відшкодовані відповідачем, у звязку з чим позивака просила стягнути з відповідача додаткові витрати за минулий час у розмірі 65 084, 52 грн.
Не погоджуючись з зазначеним позовом ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1, про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що в даний час від є інвалідом другої групи від загального захворювання, яка була встановлена йому у квітні 2015 року довічно. У звязку з хворобою він був вимушений припинити свою трудову діяльність, та був звільнений 30.09.2015 року з посади заступника директора ТОВ «Стоік» за власним бажанням у звязку з погіршенням стану здоровя. У звязку з встановленням йому інвалідності він отримує пенсію у розмірі 1074 грн., яка є єдиним джерелом його доходів. Він не є власником будь-якого нерухомого майна, коштовних автомобілів, не є засновником будь-яких підприємств. З огляду на погіршення його матеріального стану він не може сплачувати аліменти на утримання дітей у раніше призначеному розмірі, у звязку з чим просить зменшити їх розмір, та просив суд постановити рішення про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 50 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Також просив відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі, оскільки сплачувати аліменти у розмірі, в якому просить позивачка він не має змоги через скрутне матеріальне становище. Також просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього додаткових витрат на утримання дітей через його матеріальний стан.
У судовому засіданні позивачка та її представник просили задовольнити первісний позов у повному обсязі заявлених позовних вимог, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити у звязку з його безпідставністю.
У судовому засіданні представники ОСОБА_2 просили відмовити у задоволенні первісного позову у звязку з його безпідставністю, задовольнивши зустрічний позов у повному обсязі заявлених позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника, представників ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по сплаві, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1999 року який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва 17.09.2004 року. (т.1, а.с. 14).
Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 , а.с. 15).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2005 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку і всіх доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (т.1, а.с. 12-13).

В даний час спільні діти сторін проживають з позивачкою ОСОБА_1, що не оспорюється сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді заступника директора товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік» на посаді заступника директора, з якої був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку з погіршенням стану здоровя. (т.2, а.с. 63).

Відповідно до довідки № 30 від 01.10.2015 року, виданої ТОВ «Стоік», середня заробітна плата ОСОБА_2, який обіймав посаду заступника директора вказаного підприємства з 01.03.2013 року становила 1408, 33 грн. (т.2, а.с.64).

В даний час ОСОБА_2 не працює, що підтверджується копією його трудової книжки (т.2, а.с. 65).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 з 23 липня 2014 року призначено пенсію по інвалідності на підставі довідки Дніпровської міжрайонної МСЕК від 23.07.2014 року. Станом на 19.10.2015 року розмір призначеної пенсії становить 1074 грн. (т.2. а.с. 60).

З копії довідки серії АВ № 0210394 від 01.04.2015 року, виданої КЗ КОР «Обласне бюро МСЕК» ОСОБА_5 є довічно інвалідом другої групи від загального захворювання з 01 квітня 2015 року.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_2 має постійний дохід, який складається з його пенсії, яка призначена йому довідно, а її розмір становить 1074 грн.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка ОСОБА_1 просила суд змінити розмір аліментів від частки заробітку, та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 181 СК України, з огляду на те, що ОСОБА_2 має постійний дохід, який складається з його пенсії, яка призначена йому довідно, суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів та встановлення його розміру у твердій грошовій сумі.

Даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 нерухомого майна та інших доходів, окрім призначеної пенсії, судом не встановлено.

Суд також не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, оскільки судом встановлено, що платник аліментів має регулярний дохід, який складається з його пенсії, а даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 має нерегулярний, мінливий дохід, судом не встановлено.

Також суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки зміна матеріального стану ОСОБА_2 є незначною у порівнянні з розміром його заробітної плати з останнього місця роботи. Також судом береться до уваги те, що ОСОБА_2 відповідно до довідки МСЕК від 01.04.2015 року може працювати у спеціально створених умовах.

Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 65 084, 52 грн., зазначивши, що у період з 2010 року по теперішній час позивачка понесла ряд додаткових витрат на утримання дітей, повязані з їх лікуванням, оздоровленням, занять спортом.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину.

Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, для лікування якого необхідна значна сума коштів, нещасний випадок, тощо.

Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат.

Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обовязковою не є.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав вважати, що витрати, що понесені позивачкою зумовлені будь-якими особливими обставинами, що кореспондує обовязок відповідача по оплаті їх частини у відповідності до вимог ст.185 СК України.

Крім того, при постановленні судового рішення судом враховується вимоги ст. 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, матеріальне становище дитини, розмір аліментів, який має сплачувати відповідач за рішенням суду від 23.09.2005 року. Також судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

З огляду на наведене, суд приймає рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання дітей, та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі, у повному обсязі заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 183, 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов