Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 1 900 доларів США та 500 євро.

Зазначала, що з 22 грудня 1998 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2013 року розірвано.

За час шлюбу вони придбали за спільні кошти різне майно, у тому числі автомобіль ВАЗ-2115, державний номерний знак НОМЕР_1. Після розірвання шлюбу вони добровільно поділили спільне майно, відповідач залишив собі вказаний автомобіль, зобов'язавшись сплатити їй грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності, а саме: 1 900 доларів США та 500 євро протягом двох років, що підтверджується розпискою відповідача від 16 квітня 2013 року. Разом із тим відповідач не виконав своє зобов'язання, незважаючи на її неодноразові вимоги.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2015 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 52 120 грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 518 грн.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив із того, що сторони уклали договір про поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого за належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль ВАЗ-2115, державний номерний знак НОМЕР_1, відповідач повинен сплатити позивачеві протягом двох років замість її частки грошову компенсацію в сумі 1900 доларів США та 500 євро, що підтверджується розпискою відповідача від 16 квітня 2013 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, у розписці від 16 квітня 2015 року (а. с. 6) ОСОБА_2 зазначив, що він забирає, зокрема, автомобіль ВАЗ-2115, державний номерний знак НОМЕР_1, зобов'язується сплатити протягом двох років 1900 доларів США та 500 євро, проте кому він зобов'язується сплатити гроші в розписці не зазначено.

Судом установлено, що власником вказаного автомобіля є батько відповідача - ОСОБА_3, що підтверджується копіями технічного паспорта та довіреності від 19 лютого 2013 року. Доказів на спростування цих обставин позивачем не надано, клопотань ні позивач, ні її представник не заявляли.

За таких обставин, коли ні одна із сторін не є власником автомобіля, а в розписці не зазначено кому саме відповідач зобов'язується сплатити гроші, суд першої інстанції незаконно визнав автомобіль спільним майном подружжя, зобов'язавши відповідача сплатити позивачу грошову компенсацію.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко