№2/756/431/15
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною постанову нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною постанову нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме вона на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22 травня 1980 року є власником 1/6 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Інші частини будинку належать третім особам. Також, 1/6 вказаного будинку належала її матері ОСОБА_6 22 травня 2004 року її мати ОСОБА_6 склала заповіт на все своє майно, згідно якого заповідала своє майно їй. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_6 померла. В шестимісячний термін я звернулась в Двадцять першу київську державну нотаріальну контору із 13 серпня 2014 року вона отримала постанову державного нотаріуса двадцять першої київської державної нотаріальної контори Любарської Н.В., згідно якої їй офіційно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Причиною відмови у нотаріуса вказано, що нотаріус бере до уваги додану копію рішення Оболонського районного суду міста м. Києва від 05 лютого 2009 року. Така позиція нотаріуса суперечить діючому законодавству та змісту вказаного рішення Оболонського районного суду м. Києва.

Просила суд відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотріат» визнати незаконною (безпідставною) відмову державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Любарської , Наталії Вікторівни від 13 серпня 2014 року та зобов'язати Двадцять першу київську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволенн позову заперечували.

Треті особи ОСОБА_2., ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка є матір'ю позивача.

29.12.11 позач звернулася із заявою про прийняття спадщини.

За заповітом ОСОБА_6 від 20.05.04 вона заповіла все своє майно позивачу.

Померлій ОСОБА_6 на праві власності згідно свідотва про право на спадщину належала 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.09 було визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

13.08.14 позивач звернулася до Двадцять першої київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Постановою державного норіуса Двадцять першої державної нотаріальної контор Любарською Н.В. від 13.08.14 відмовлено позивачу у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала її матері ОСОБА_6, оскільки встановлено неможливим оформлення спадщини у безспірному порядку, оскільки незрозуміло на підставі якого саме правовстановлюючого документа необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо зокрема вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Крім того, за ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.09 було визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 не має, так яч це суперичить законодавству України, а тому відсутні підстави для визнання незаконною постанову державного нотаріуса від 13.08.14 та зобов'язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

Здійснити оформлення спадщини, на думку суду, позивач може в судовому порядку шляхом пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 15, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною постанову нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов