У Х В А Л А

30.12.2015 Справа №607/19606/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії начальника Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на дії начальника Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою в порядку, визначеному розділом VII цього Кодексу.

Глава 9 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок та умови захисту прав стягувача, боржника та інших осіб під час провадження виконавчих дій. Зокрема, відповідно до ст. 82 вказаного Закону, у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до суду. Скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити відомості, передбачені пунктами 1 6 частини сьомої зазначеної статті.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 7 ст. 82 цього Закону скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності, норму закону, яку порушено, викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Скарга ОСОБА_1 за формою і змістом вимогам закону не відповідає:

Зі змісту скарги слідує, що заявник вбачає порушення своїх прав у ненаправленні їй постанови про відкриття виконавчого провадження. Також вона не отримувала копій інших документів виконавчого провадження.

Однак, при формулюванні вимог, заявлених у скарзі, ОСОБА_1 просить визнати незаконною бездіяльність начальника Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, не вказуючи, в чому конкретно полягає його бездіяльність, яку саме бездіяльність слід визнати незаконною.

Також, зі скарги слідує, що 06 жовтня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення у справі №2-18005/10 за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначене рішення було предметом апеляційного розгляду та згідно з ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2011 року набрало законної сили.

Наведене свідчить про те, що з 16 серпня 2011 року ОСОБА_1 було відомо про наявність судового рішення про стягнення з неї грошових коштів, яке набрало законної сили та є обовязковим до виконання. Тому про порушення прав ОСОБА_1 як боржника виконавчого провадження їй мало бути відомо ще у 2011 році. При цьому позивач не обгрунтовує, чому вона звернулася з заявою до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції аж 21 грудня 2015 року та не вказує поважності причин, через які була позбавлена можливості звернутися до суду раніше.

Відповідно до розяснень наданих у п. 13 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дії чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи, державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки скарги, а саме:

1)чітко викласти зміст позовних вимог;

2)викласти обставини, якими вона обґрунтовує дотримання строку звернення до суду зі скаргою чи поважності причин його пропуску.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків скарги, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції залишити без руху і надати скаржнику строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали скарга буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя