Справа № 175/1918/15-ц
Провадження № 2/175/769/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

10 червня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

з участю секретаря Перепелиці Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння,-

в с т а н о в и в:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння № 70 по вул. Сурянській у с. Братське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивач вказав, що домоволодіння № 70 у с.Братське по вул. Сурянській Дніпропетровського району Дніпропетровської області належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 29.10.1992 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради народних депутатів. На початку березня 2004 року за станом здоров'я ОСОБА_4 переїхала жити до своєї доньки, ОСОБА_2, а він за бажанням та зі згоди ОСОБА_3 оселився в березні 2004 року та став постійно проживати у домоволодінні №70 у с.Братське по вул.Сурянській Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Оскільки домоволодіння знаходилось в занедбаному стані, він привів його у належний для проживання та користування стан оскільки з березня 2004 року він постійно проживав (і проживає до теперішнього часу) у вказаному домоволодінні. За життя ОСОБА_4 вони домовлялися переоформити домоволодіння на його ім'я, однак, як згодом виявилося, земельна ділянка, на якій було розташоване домоволодіння, була приватизована ОСОБА_4 і не мала кадастрового номеру, а за своїм станом здоров'я ОСОБА_4 не могла здійснити всі необхідні дії по присвоєнню земельній ділянці кадастрового номеру.

14 липня 2011 року ОСОБА_3 померла, актовий запис № 2067. Після смерті ОСОБА_4, її донька ОСОБА_2 оформила кадастровий номер на земельні ділянки, що розташовані у с. Братське по вул. Сурянській, 70 Дніпропетровського району Дніпропетровської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства і в подальшому отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою 04.06.2013 року. На домоволодіння відповідачка не претендувала, оскільки він з березня 2004 року постійно проживав і проживає дотепер та безперервно користується будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за вищевказаною адресою, завжди підтримував і підтримує будинок і господарські будівлі та споруди в належному стані.

Відповідачка ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу земельних ділянок від 24.07.2013 року здійснила відчудження на його користь земельних ділянок, кадастрові номери :06:003:0323 та :06:003:0324, що призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані у с. Братське по вул. Сурянській, 70 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. В той же час, договір купівлі-продажу домоволодіння не було укладено між ним і відповідачкою, оскільки воно вже перебувало у його постійному володінні та безперешкодному користуванні з березня 2004 року і відповідачка на нього не претендувала.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2011 року померла ОСОБА_3, про що 28.12.2011 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 2067, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 431093.

24 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, а саме, земельної ділянки № 70 розташованої по вул. Сурянській в с. Братське Дніпропетровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :06:003:0323 загальною площею 0,2500 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки розташованої там же кадастровий номер :06:003:0324 загальною площею 0,0068 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.06.2013 року за № 1-633.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

В статті 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вирішуючи дане питання по суті, суд бере до уваги, що на протязі 11 років ОСОБА_1 постійно проживає в домоволодінні № 70 по вул. Сурянській в с. Братське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відкрито та безперервно користується будинком та господарськими будівлями і спорудами, здійснював ремонт будинку, господарських будівель і споруд, а також постійно підтримував і підтримує в належному стані будинок, господарські будівлі і споруди, всі його сусіди вважають, що він є власником домоволодіння, і його володіння є добросовісним, відкритим, безперервним і жодна особа не має претензій до цього домоволодіння та про свої права на нього не заявляла, а також приймаючи до уваги, що він є власником земельних ділянок по вул. Сурянській, 70 у с. Братське, що призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, таким чином судом встановлено достатньо підстав для задоволення даного позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння в порядку набувальної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. 10, 15, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії МН № 495006 виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05 лютого 2003 року, право власності на домоволодіння № 70 за адресою вул. Сурянська в селищі Братське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 21,8 кв.м, 1-1 - передпокій 2,9 кв.м., 1-2 кухня 19,7 кв.м, 1-3 житлова 15,5 кв.м, 1-4 житлова 6,3 кв.м, 1-5 комора 3,0 кв.м, 1-6 сіни 5,9 кв.м, а також господарчі та інші споруд: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В,Д», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2 в порядку набувальної давністі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Л. Воздвиженський