АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6086/14 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-157/10 ОСОБА_1
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Івах А.П., Шевченко Н.Ф.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, третя особи : КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», орган опіки та піклування Ленінського району м. Харкова про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права сумісної власності, встановлення першої черги спадкоємців за законом, визнання права власності на 1/2 частину в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, третя особи : КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», орган опіки та піклування Ленінського району м. Харкова про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права сумісної власності, встановлення першої черги спадкоємців за законом, визнання права власності на 1/2 частину в порядку спадкування - задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2002 року по день смерті ОСОБА_6, який помер 22.08.2008 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 47/200 частин домоволодіння, яка належала ОСОБА_6 на праві власності за адресою: м. Харків, вул. Скорохода, 59.

Відмовлено у встановленні ОСОБА_3 першої черги спадкоємців за законом.

Відмовлено в визнанні за ОСОБА_3 право спадкування за законом на 1/2 частину домоволодіння, надвірних пристроїв та земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Скорохода, 59.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася на нього з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин, які мають значення для справи, просила скасувати зазначене рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 червня 2011 року змінено. Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 28.02.2007 року по 22.08.2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

06 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз'яснення резолютивної частини рішення, а саме просив зазначити, чи можливо, відповідно до рішення від 27.10.2014 року, вважати скасованим рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 червня 2011 року в частині :

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 47/200 частини домоволодіння, яка належала ОСОБА_6 на праві власності за адресою : м. Харків, вул. Скороходова, 59.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши доводи заяв, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, судова колегія апеляційного суду виходила з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 стосовно визнання за нею права власності на 47/200 частин житлового будинку у звязку з тим, що вона понесла витрати на проведення капітального ремонту, задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що позивачем були надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що за період з 28.02.2007 року по 22.08.2008 року вартість будинку значно збільшилася, а також що вказані позивачем переобладнання складають саме половину 47/200 частин житлового будинку, який належить ОСОБА_6

Зі змісту рішення суду вбачається, що воно відповідає вимогам ч.1 ст.221 ЦПК України, постановлено відповідно до заявлених вимог, питання щодо суті спору були предметом розгляду в судовому засіданні та відображені в рішенні суду, а тому підстави для його роз'яснення відсутні.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав для задоволення його заяви про розяснення рішення апеляційного суду Харківської області від 27.10.2014 року.

Керуючись ст. ст. 221, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про розяснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: