Справа № 484/4268/15-ц
Провадження № 2/484/1889/15
Рішення

Іменем України

(заочне)

22.12.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу

встановив:

05.11.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу 200 тис. грн.. та судових витрат в сумі 2 тис. грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.01.2014 року між ними та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач надав у борг відповідачу 15 тис. дол.. США. Даний договір було підтверджено розпискою, яку написав власноручно відповідач, в тексті розписки строк повернення коштів обумовлено не було. 22.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути борг, однак відповідач відмовився повертати борг та в даний час ухиляється від виконання свого зобовязання щодо повернення коштів. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути суму боргу з урахування національного курсу гривні до долара США - 200 тис. грн..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений відповідно до законодавства, заперечень щодо позову не надав.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року відповідач згідно розписки отримав від позивача грошові кошти в сумі 15 тис. дол..США без встановлення строку повернення коштів. Дана розписка була оформлена у письмовому виді, що відповідає вимогам ст.1047 ЦК України та що підтверджується оригіналом цієї розписки, залученої до матеріалів справи.

22.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути суму боргу відповідно до розписки, що підтверджується копією поштового повідомлення.

Відповідно до ч.2 ст.. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, свої зобов'язання перед позивачем по поверненню суми боргу відповідач дотепер не виконав, що підтверджується поясненнями позивача, а тому позовні вимоги позивача задоволенню.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 , прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.1 ст.355 ЦПК України.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Відповідно до курсу національного банку України станом на 05.11.2015 року курс грвні по відношенню до долара США складав 2308.14 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 2 тис. грн.

керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 200 тис. грн.. боргу відповідно до розписки від 30.01.2014 року та судовий збір 2тис. грн.. а всього стягненню підлягає 202 000 (двісті дві) тис. грн..

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: