У х в а л а

іменем україни

9 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, просив стягнути на свою користь з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») банківський вклад у розмірі 16 800 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 7 жовтня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу «Лояльний on-line», за яким банк прийняв від нього грошові кошти у розмірі 21 тис. грн на строковий депозитний рахунок строком до 6 листопада 2014 року зі сплатою 21,5% річних. Зазначав, що після закінчення строку вкладу він звертався до відповідача про повернення суми вкладу, проте останній свої зобов'язання в повному обсязі не виконав. З 6 грудня 2014 року по 25 грудня 2014 року він отримав через банкомат іншого банку та з каси ПАТ «Дельта Банк» кошти в розмірі 4 200 грн, а тому й просив стягнути залишок вкладу у розмірі 16 800 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму депозиту за договором банківського вкладу від 7 жовтня 2014 року у розмірі 16 800 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що відповідач не виплатив кошти, які належать позивачу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції. При цьому зазначив, що доводи банку є несуттєвими, у тому числі й посилання банку на ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте повністю погодитись з висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказаним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 7 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») було укладено договір банківського вкладу «Лояльний on-line», за яким банк прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 21 тис. грн на строковий депозитний рахунок строком до 6 листопада 2014 року зі сплатою 21,5% річних.

За період з 6 грудня 2014 року по 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 отримав через банкомат іншого банку та з каси ПАТ «Дельта Банк» в рахунок виплати вкладу 4 200 грн., залишок суми становить 16 800 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

З матеріалів справи убачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст. 26 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції, у порушення статей 213, 214, 303, 315 ЦПК України на вищезазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не перевірив належним чином чи підтверджені відповідними доказами позовні вимоги позивача та чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений у позовній заяві, з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З урахуванням викладеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанціїз підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко