14.09.2015 Справа № 2-601/2010 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2010 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

за участю: позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,

-про стягнення боргу за договором позики, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 24 листопада 2008 року він позичив відповідачу чотири тисячі доларів США що по офіційному курсу 32000 грн.. Строк повернення позики був обумовлений строком на один рік. За користування позикою відповідач мав повернути обумовлений щомісячний процент як за користування чужими грішми в розмірі 8000 грн..

Відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути суму зазначену у договорі позики а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 39952 грн. та 297 грн.41 коп. відсотки за прострочення повернення суми позики і понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі і просить суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи по місцю свого проживання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності в суд не надав.

У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи суд установив, що відповідно до розписки від 09.12.2009 року оригінал якої знаходиться в оглянутому в судовому засіданні відмовному матеріалі Новоселиць кого РВВС від 25.12.2009 року за №2298/2898 по заяві ОСОБА_1 на а.с.40, з якої вбачається, що ОСОБА_4 отримав позику від ОСОБА_1 в сумі пяти тисяч доларів США які обвязується повернути.

Суд оцінюючи у сукупності пояснення сторін і викладені докази дійшов висновку, що між сторонами виник борг якій виник із договору позики.

Договір позики між сторонами був укладений 24.11.2008 року, що відповідає вимогам ст.1047ЦК України, яка передбачає, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що підтверджується розпискою ОСОБА_3, що отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 5000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ України 7,93 грн. за один долар США складає 39655 грн.

Згідно із ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст..625 ч.2 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у сумі 39655 грн. і 297 грн. проценти за користування кредитом і відсоток інфляції, що разом складають 39952 грн.41 коп..

Відповідно до ст..86, 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідача судові витрати які складаються з 400 грн. судового збору, витрат на ІТЗ - 120 грн., і витрат на оплату послуг адвоката в сумі 500 грн., що разом складають 1020 грн.

Керуючись ст..10,59,60,61,88, 208-218 ЦПК України, і на підставі ст..625,1047,1049,1053 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, Новоселиць кого району, Чернівецької області борг за договором позики в сумі 39952 грн. 41 коп. (тридцять девять тисяч девять сот пять десять два грн.. 41 коп.). .

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, Новоселиць кого району, Чернівецької області понесені судові витрати на оплату послуг адвоката в сумі 500 грн., судового збору в сумі 400 грн., витрат на оплату ІТЗ в сумі 120 грн. всього в загальній сумі 1020 грн. (одна тисяча двадцять грн..)..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ОСОБА_3 має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: