Справа 549/367/15-ц
Провадження №2/549/158/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Бибик О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до Кізлівської сільської ради , про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

У липні місяці 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,54 га, яка розташована в межах Кізлівської сільської ради.

Він є спадкоємцем ОСОБА_2, за заповітом, тому має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки, просив суд визнати право власності на земельну ділянку за ним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, суду показав, що його тітка ОСОБА_2 проживала в с.Ковалі разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 Померла у віці 74 років в 2006 році. Окрім нього інших родичів у тітки не було. Після її смерті земельною ділянкою користувався її чоловік, який також помер, а тому він вчасно не звернувся до відповідних органів з приводу прийняття спадщини. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку. Послугами нотаріуса не зміг скористатися, тому, що у ОСОБА_2 був відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка розміром 2,54 га на підставі Державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 02 вересня 2003 року.

За заповітом, посвідченим секретарем Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 09 січня 2001 року, ОСОБА_2 заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_1

ОСОБА_2 в 1979 році зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 і змінила своє прізвище на «ОСОБА_2» про що свідчить свідоцтво про шлюб. Після заміжжя ОСОБА_2 паспорт не міняла, через шо її прізвище в заповіті, державному акті на землю значиться як «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 за заповітом, він має право на спадкування майна померлої - земельної ділянки площею 2,54 га.

Позивач має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу державного акту на землю не зміг своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса.

Суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду для прийняття спадщини.

Із листа державного нотаріуса Чорнухинської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.»

Суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивача немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1233 ЦК України, ст. ст. 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 2,54 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 02 вересня 2003 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий