12.08.2015 Справа № 756/2104/15-ц
Справа № 756/2104/15-ц
Провадження № 2/756/2240/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарях - Мишковець М.В., Алфьоровій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 22453 долари США, під 14% річних, строком до 28 липня 2015 року, для придбання автомобіля. В порядку забезпечення виконання основного зобов'язання між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язалася відповідати за невиконання позичальником своїх кредитних зобов'язань. Відповідачем ОСОБА_1 допущено неналежне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, позивач просить стягнути на свою користь в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2008 року № 0 у загальному розмірі 5511,87 доларів США та 14042,94 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. (а.с. 76-77)

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі та їх представник заперечували проти задоволення позову. Зазначили, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надання кредиту в іноземній валюті, оскільки за умовами укладеного договору кредитні кошти повинні були зараховуватися на розрахунковий рахунок позичальника. Отже, відповідачі вважають, що кредит був наданий в національній валюті, а тому заперечують щодо розміру заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

28 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 22453 долари США строком до 28 липня 2015 року, а позичальник зобов'язується сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.3.1 договору розмір процентної ставки за користування кредитом складає 14,0% річних.

У відповідності до п. 1.4 кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання транспортного засобу.

У пункті 4.1 кредитного договору зазначено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

Згідно з п. 3.1.2 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному договором у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за договором строком більше ніж на один місяць.

13 квітня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 238361, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 28 липня 2008 року. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, 28 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини, пов'язані з отриманням кредитних коштів на умовах строковості та платності на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту. Вказаний договір був укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, що відповідачем не заперечувалося.

29 липня 2008 року позичальник ОСОБА_1 отримав від банківської установи в кредит грошові кошти у сумі 22453 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2. Посилання представника відповідача на те, що кошти були отримані в національній валюті, не знайшло свого підтвердження матеріалами справи, оскільки у заяві про видачу готівки, яку підписав позичальник, вказано, що ним була отримана сума коштів в іноземній валюті (долари США). Посилання у заяві на гривневий еквівалент вказаної суми таких обставин не спростовує.

Крім того, пунктом 1.1. договору про надання споживчого кредиту форма надання кредиту виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника встановлена лише при наданні кредиту у швейцарських франках. Відтак, такі положення договору на дані спірні правовідносини не розповсюджуються.

В подальшому після отримання кредиту відповідач від свого імені здійснив перерахування грошових коштів у сумі 108865 грн. на користь ТОВ «Тріада Авто», продавця транспортного засобу, що підтверджується квитанцією № 5 від 29 липня 2008 року. Отже, наведений письмовий доказ, на який посилається відповідач, не може бути належним та допустимим доказом отримання позичальником кредиту в національній валюті, оскільки підтверджує лише проведення розрахункової операції між покупцем та продавцем автомобіля.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 у квітні 2009 року було укладено договір поруки. Факт укладення та підписання договору поруки підтверджений поручителем під час розгляду справи.

Позивальник неналежним чином виконував свої зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, припинив сплачувати кошти на користь банку з червня 2014 року. Відтак, у банку виникло право вимагати дострокового погашення кредиту, у зв'язку з чим банк звернувся до позичальника та поручителя із відповідними вимогами. (а.с. 31-40)

Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 07 квітня 2015 року заборгованість відповідачів по договору про надання споживчого кредиту становить у загальній сумі 5511,87 доларів США та 14042,94 грн., у тому числі: заборгованість по кредиту у сумі 4619,17 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення по курсу НБУ становить 100282,18 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 892,70 долари США, що станом на дату ухвалення рішення по курсу НБУ складає 19380,51 грн., пеня за прострочення сплати кредиту у сумі 11739,46 грн., пеня за прострочення сплати процентів у сумі 2303,48 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення в солідарному порядку з відповідачів судовий збір у сумі 1432,83 грн.

Керуючись ст. ст. 208, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 28 липня 2008 року, що виникла за період з 28 липня 2008 року по 07 квітня 2015 року, а саме: заборгованість по кредиту у сумі 4619 (чотири тисячі шістсот дев'ятнадцять) доларів США 17 центів, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 892 (вісімсот дев'яносто два) долари США 70 центів, пеню за прострочення сплати кредиту у сумі 11739 (одинадцять тисяч сімсот тридцять дев'ять) гривень 46 копійок, пеню за прострочення сплати процентів у сумі 2303 (дві тисячі триста три) гривні 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , судовий збір у сумі 1432 (одна тисяча чотириста тридцять дві) гривні 83 копійки в рівних частках.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко