У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Демяносова М.В., Леванчука А.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») від 23 жовтня 2014 року № 433-к «Про звільнення ОСОБА_6».

Визнано незаконним та скасовано наказ заступника генерального директора ДП «Укрспирт» від 6 січня 2015 року № 02-к «Про внесення змін до наказу від 23 жовтня 2014 року № 433-к «Про звільнення ОСОБА_6».

Поновлено ОСОБА_6 на посаді керівника Сторонибабського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт» з 23 жовтня 2014 року.

Стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимшеного прогулу з 29 листопада 2014 року по 27 березня 2015 року в розмірі 30 236 грн 76 коп. та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання в частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 7 559 грн 19 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив із того, що роботодавцем при його звільненні було порушено вимоги трудового законодавства, зокрема, положень ст. ст. 41, 148, 149 КЗпП України, а тому порушені права працівника підлягають захисту шляхом поновлення останнього на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем допущено одноразове грубе порушення своїх посадових обов'язків, яке полягає в наданні дозволу, без погодження з роботодавцем, на встановлення цитри фуги для виробництва концентрату барди. Крім того, апеляційний суд зазначив, що тривалість незаконних дій працівника та розмір завданих ним збитків підприємству не мають правового значення, для вирішення питання про звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Також, апеляційний суд вважав, що роботодавцем не було порушено вимог ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Проте зазначені висновки апеляційного суду не відповідають вимогам матеріального та процесуального закону з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом генерального директора ДП «Укрспирт» від 25 січня 2011 року №16-к року позивача було призначено на посаду керівника Сторонибабського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт».

Наказом генерального директора ДП «Укрспирт» від 23 жовтня 2014 року №433-к керівника Сторонибабського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_6, звільнено з роботи 23 жовтня 2014 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 ст. 41 КЗпП України) ( а.с.5).

Підставою для звільнення позивача є акт начальника управління контрольно-ревізійної роботи Ільчишина І.А., акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної фінансової інспекції Львівської області; акт про результати службового розслідування.

Оскільки позивач в період з 20 жовтня 2014 року по 28 листопада 2014 року перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні ДЗ «Клінічна лікарня ДТГО «Львівська залізниця» що підтверджується листком непрацездатності від 28 листопада 2014 року, наказом заступником генерального директора з юридичних питань ДП «Укрспирт» від 6 січня 2015 року № 02-к, внесені зміни до наказу від 23 жовтня 2014 року №433-к щодо звільнення ОСОБА_6 в частині дати звільнення з 23 жовтня 2014 року на 29 листопада 2014 року.

Заперечуючи проти задоволення позову, ДП «Укрспирт» зазначало, що одноразового грубого порушення трудових обов'язків позивачем полягає в тому, що в період з 2012 року по 2014 рік на Сторонибабському МПД ДП «Укрспирт» організовано незаконне виробництво та реалізація концентрату барди, чим завдано ДП «Укрспирт» збитків на загальну суму 5 688 841 грн 72 коп., зазначені обставини встановлені перевіркою фінансово-господарської діяльності Сторонибабського МПД ДП «Укрспирт» від 26 червня 2014 року. При цьому, на території МПД було виявлено обладнання на якому здійснювалося виробництво вологого концентрату зернової барди з барди зернової нативної. Дане обладнання на балансі Сторонибабського МПД ДП «Укрспирт» не значилась, однак таке виробництво концентрату барди нелегально проводилося на території МПД у дріжджовому цеху з 2012 року, тобто протягом двох років до часу його виявлення та було встановлено за погодженням із керівником ОСОБА_6 Відвантаження готової продукції здійснювалося ФОП ОСОБА_8 за усною вказівкою ОСОБА_6 і в товарно-транспортних накладних замість назви продукту «концентрат барди» останнім вказувалась назва «барда».

10 липня 2014 року на підставі службової записки начальника управління контрольно-ревізійної роботи Ільчишина І.А. від 30 червня 2014 року, ДП «Укрспирт» було прийнято наказ про проведення службового розслідування, створення робочої комісії для перевірки фактів викладених у Акті перевірки від 26 червня 2014 року №9-2/16 та встановлення дійсних обставин організації незаконного виробництва та реалізації концентрату барди на Сторонибабському МПД ДП «Укрспирт» під час якого членами комісії підтвердили зазначені в Акті факти незаконного виробництва та реалізації концентрату барди.

Комісією встановлено, що в період з січня 2012 року по червень 2014 року Сторонибабським МПД було реалізовано ФОП ОСОБА_8 15 078,16 тон барди за ціною 10 грн за тону на загальну суму 150 781 грн 6 коп.

18 серпня 2014 року відповідно до наказу ДП «Укрспирт» № 342 ОСОБА_6 відсторонено від роботи з 19 серпня 2014 року із збереженням заробітної плати, а в подальшому звільнено з роботи на підставі п.1 ст.41 КЗпП України ( а.с.94).

Частина шоста ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у ст. ст. 40, 41 КЗпП України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, апеляційний суд вищезазначені положення норм трудового закону не врахував, не встановив чи є порушення позивача своїх трудових обов'язків, яке полягає в організації незаконного виробництва та реалізації концентрату барди, триваючим порушенням та чи містить ознаки одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства. Крім того, апеляційний суд належним чином не встановив коли відповідач виявив проступок ОСОБА_6, а тому не застосував до спірних правовідносин положення ст. 148 КЗпП України, не звернув уваги, що позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Сторонибабським МПД ДП «Укрспирт» (акт від 17 жовтня 2014 року) проводилась за період з 1 січня 2011 року по 31 липня 2014 року, а тому не перевірив, чи не закінчився встановлений законом граничний строк (6 місяців з дня вчинення проступку) для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

І.К.Парінова

О.В.Ступак