Справа № 697/112/15-ц
№ пров. 2/697/187/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Хорошун О.В.

за участю секретаря с/з Десятник О.А.

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката Блажієвського М.І.

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про припинення права на частку у спільному майні співвласників,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у спільному майні співвласника. Позов Позивачу на праві власності стало належати 3/4 частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Іншим співвласником 1/4 частини домоволодіння є ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_8 Будинок старий, рік будівництва - 1888, дерев'яний, обкладений цеглою, загальною площею 80,4 кв.м., житловою - 55,4 кв.м., допоміжною 15,0 кв.м. Всередині будинку відсутні водопровід, каналізація, газ. Обладнане пічне опалення. Всі господарські будівлі також дерев'яні, без фундаменту, покриті азбестоцементними листами, рік будівництва 1961. Житловий будинок та господарські споруди потребують капітального ремонту. Вартість домоволодіння з надвірними спорудами становить 59154,00грн., з якої вартість житлового будинку 45602 грн. Між співвласниками виникли непорозуміння щодо користування та реального розподілу будинковолодіння. Спори між сторонами неодноразово розглядалися судами різних інстанцій. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20.11.2014р. встановлено технічну неможливість виділу частки із спільного майна, незначну вартість частки, а тому позивач має право ставити питання про припинення права власності ОСОБА_7 на її частку у спільному майні. Просить суд винести рішення, яким припинити право ОСОБА_7 на частку у спільному майні - 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та 1/4 частину надвірних споруд та визнати право на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 вартість 1/4 частини житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у розмірі 14798,50 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач користуючись своїми процесуальними правами, передбаченими ст.. 31 ЦПК України уточнив позовні вимоги та просить суд винести рішення, яким припинити право ОСОБА_7 на частку у спільному майні - 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та 1/4 частину надвірних споруд та визнати право на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6. Виплатити ОСОБА_7 22273,25 грн. з депозитного рахунку Канівського міськрайонного суду територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, що внесені ОСОБА_6 відповідно до ч.2 ст. 365 ЦПК України. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали повністю з урахуванням уточнених позовних вимог та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Блажієвський М.І. в судовому засіданні позов не визнав та просить в його задоволенні відмовити, про що надаи письмові заперечення (а.с. 45)

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не підтримала та заперечувала проти його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що уточнені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТА № 160799 від 26.10.2012 р. (а.с.8) виданого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 прийняв спадщину на 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_10

З витягу про державну реєстрацію прав № 36180362 від 09.11.2012р. (а.с.6) та технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що власником 3/4 частин будинковолодіння є ОСОБА_6 та 1/4 частин - ОСОБА_7 (а.с.8-11)

Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному, та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу ст. ст. 316 та 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 та ч. 1 ст. 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відтак, житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 є спільним майном позивача і відповідача та належить їм на праві спільної часткової власності, із визначенням часток кожного з них у такому праві власності.

Судом встановлено, що сторони не зареєстровані і фактично не проживають у спірному житловому будинку.

Позивач не може здійснювати своє право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до закону оскільки іншим співвласником ОСОБА_7 вселено до будинку третю особу - ОСОБА_5 про що свідчить наданий відповідачем ОСОБА_11 оренди житлового приміщення від 18.02.2014р. (а.с.92-93)

Судом встановлено, що згідно наданого позивачем звіту про визначення ринкової вартості - житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 станом на 23.04.2015р. становить 89093 грн. (а.с.62-91).

Рішенням апеляційного суду Черкаської області № 22ц-793/2876/14 від 20.11.2014р. (а.с.16-17) встановлено, що виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності технічно не можливий, тому ця обставина відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

В силу ч. 2 ст. 183 ЦК України спірний житловий будинок, як об'єкт нерухомого майна, враховуючи розміри часток у ньому позивача та відповідача, є неподільною річчю, оскільки такий не можна буде поділити без втрати його цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку в спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Частиною 2 зазначеної норми передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Правовий аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець визначив чотири самостійні підстави, кожна з яких окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному майні.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, що є обов'язковими для судів усіх рівнів, із змісту вказаної норми випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої однієї з обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ухвала від 23.06.2010 року у справі № 6-22505св09, ухвала від 17.02.2010 року у справі № 6-6248св09 і ін.).

Як встановлено судом, частка відповідача у спільній власності є незначною (1/4), не може бути виділена у натурі, майно є неподільним, а спільне володіння і користування таким майном є неможливим.

Виходячи з того, що відповідач із членами сім'ї тривалий час не здійснюють відповідно до закону своїх прав власності 1/4 часткою у спірному домоволодінні, не беруть участі своїми коштами та працею у підтриманні житлового будинку, який є старим (1880 року побудови) та господарських споруд у належному стані, то припинення права власності відповідача на вказану частку у такому домоволодінні не завдасть їй шкоди, жодним чином не вплине на її інтереси чи інтереси членів її сім'ї.

Таким чином, існують підстави, передбачені ст. 365 ЦК України для припинення права власності відповідача на належну їй 1/4 частку у спільному майні - житловому будинку в АДРЕСА_1.

Зокрема, як встановлено судом, частка відповідача складає 20,1 кв. м. загальної площі, є незначною та не може бути виділена у натурі, а припинення права власності відповідача на частку у вказаному будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника, оскільки вона не здійснює усі права та обов'язки, пов'язані з зазначеною часткою у майні на підставі закону, у тому числі не здійснює заходів щодо збереження та існування такого майна у цілому, постійно проживає в іншому житлі та впустила проживати у спірний житловий будинок третю особу ОСОБА_5, а, відтак, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору, який виник між сторонами, шляхом припинення права власності відповідача на її частку у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд ухвалює рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Припинення права особи на частку у спільному майні як одна із підстав припинення права власності, узгоджується також із положеннями ч. 1 ст. 346 ЦК України, яка встановлює перелік підстав припинення права власності, що не є вичерпним, а частиною 2 вказаної статті передбачено можливість припинення права власності і в інших випадках, встановлених законом (наприклад у випадку, передбаченому ст. 365 ЦК України).

Як роз'яснюється у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно у натурі чи спільно користуватись ним.

Суд погоджується із зазначеною у Звіті про визначення ринкової вартості - житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вартістю будинковолодіння яка станом на 23.04.2015р. складає 89093 грн.

Відтак, вартість 1/4 частини будинковолодіння складає 89093 грн. 1/4 = 22273,25 грн.

Судом роз'яснено сторонам положення ст.. 143 ЦПК України щодо можливості призначення експертизи в справі для визначення вартості спірного майна.

Позивачем на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області 11.04.2014 року внесено 22273,25 грн. (а. с. 6).

З огляду на вказане, суд вважає за можливе ухвалити рішення про припинення права відповідача на 1/4 ідеальну частку у житловому будинку, розташованому АДРЕСА_1 із виплатою останній внесених позивачами на депозит Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області коштів у розмірі 22273 грн. 25 коп., які складають реальну вартість такої частки.

Суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 243,60 грн., які понесені позивачем при розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 10-11, 59-62, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про припинення права на частку у спільному майні співвласників - задовольнити.

Припинити право ОСОБА_7 на 1/4 ідеальну частку житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 ідеальну частку у житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_1.

Виплатити ОСОБА_7 внесені ОСОБА_6 на депозит Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області вартість 1/4 ідеальної частки у житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_1 кошти у розмірі 22273,25 (Двадцять дві тисячі двісті сімдесят три гривні 25 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243, 60 грн., які сплачені останнім при поданні позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . В . Хорошун