Справа № 314/1246/15-ц Провадження № 2/314/558/2015
21.12.2015 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючий суддя Кіяшко В.А.,
секретар судового засідання Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зоря" до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації та проведення реєстрації, зустрічним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зоря" про визнання договору оренди землі дійсним, -
ТОВ "Зоря" звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації та проведення реєстрації, прохає суд визнати недійсним укладений 03.11.2014 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договір оренди землі, та скасувати його державну реєстрацію.
В свою чергу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з зустрічною позовною заявою про визнання дійсним договору оренди земельної ділянки укладеного 03.11.2014р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому зазначено, що договір оренди спірної земельної ділянки ОСОБА_3 з ТОВ «Зоря» ніколи не укладав, звідки там стоїть його підпис йому не відомо. У звязку з чим позивачі по зустрічному позову вважають, що так як договір укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрований відповідно до чинного законодавства України, а тому просять суд визнати його дійсним.
Ухвалою суду від 22.04.2015 року вказані позови обєднані в одне провадження (а.с. 45).
Представник позивача ТОВ "Зоря" - ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, при цьому через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі письмових доказів, на заявлених позовних вимогах наполягає та прохає суд їх задовольнити, а в задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Від представника третьої особи - Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 49).
Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що первісний позов ТОВ «Зоря» таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Зоря» та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідно до якого позивачу була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 6,7300 га (рілля), що знаходиться на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Пунктами 8 цього договору передбачено, що цей договір укладено на 5 років (а.с. 9). п. 38, п. 40, п. 41 (а.с. 10, 11) зміна, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.
30.07.2014р., 30.11.14р. ОСОБА_3 отримав орендну плату (а.с. 80, 81, 82).
30.12.2014р. представник ТОВ «Зоря» звернувся з заявою про державну реєстрацію спірного договору оренди, але 31.12.2014р. йому було відмовлено, у звязку з тим, що заявлене право вже зареєстровано, на підставі договору оренди від 03.11.2014р. укладеного між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 13, 50, 51).
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 640 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору оренди а саме 05.09.2014р.):
- частини 1 вказаної статті, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
- частини 2 вказаної статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
- частини 3вказаної статті, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (частина третя статті 640 в редакції Закону № 1878-VI від 11.02.2010).
Отже, сторони договору, дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі.
Тобто укладання договору відбулося в день його підписання, а саме 05.09.2014р., що підтверджується підписами сторін (обор а.с. 10).
Як встановлено, за наявності чинного договору оренди від 05.09.2014 року, без вирішення питання про його припинення або розірвання, ОСОБА_3 03 листопада 2014 року уклав інший договір оренди зазначеної земельної ділянки з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 строком на 10 років (а.с. 51). 07 листопада 2014 року Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області здійснено державну реєстрацію права оренди ФОП ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку (а.с. 50).
Після державної реєстрації договору оренди з ФОП ОСОБА_2, 30.11.2014р. ОСОБА_3 продовжує отримувати орендну плату у ТОВ «Зоря» (а.с. 80).
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 6 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.
Відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених
ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди), а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди, відповідно до ч. 2 ст. 15 цього Закону.
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.
Таким чином, судом встановлено, що договір оренди землі від 03 листопада 2014 року, був укладений відповідачами ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 з порушенням вимог ст.ст. 6, 15, 17, 22 Закону України «Про оренду землі», оскільки фактично земельна ділянка ФОП ОСОБА_2 не передавалась, так як перебувала у користуванні ТОВ «Зоря» за договором оренди від 05 вересня 2014 року, який не визнано недійсним, не розірвано ні одним із зазначених у договорі та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» способів, його дію не припинено. Також як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_3 продовжував отримувати від ТОВ «Зоря» орендну плату. Тобто, укладаючи договір оренди з ФОП ОСОБА_2, орендодавець ОСОБА_3 вчинив дії, які перешкоджають орендареві ТОВ «Зоря» користуватися орендованою земельною ділянкою, чим порушив права позивача.
На підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що укладений договір оренди спірної земельної ділянки від 03.11.2014р. порушує право позивача яке в нього виникло раніше на підставі укладеного договору оренди від 05.09.2014р., а тому вимоги при визнання договору оренди від 03.11.2014р. недійсним підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про зобовязання органів реєстраційної служби скасувати реєстрацію та зареєструвати договорі оренди від 05.09.2014р. не ґрунтується на законі, оскільки правових підстав для заявлення цих вимог закону не передбачено, крім цього є необґрунтованими так як жодних порушень цивільних прав позивача з боку реєстраційної служби немає (фактично ці вимоги спрямовані на захист ще непорушеного права в майбутніх правових відносинах). У разі відмови реєстраційної служби здійснити скасування реєстрації та вчинити реєстрацію на підставі рішення суду такі дії оскаржують ся в порядку, встановленому законом, у звязку з чим, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Що стосується зустрічного позову про визнання дійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 03.11.2014р. укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, не підлягають задоволенню так як підстав для визнання дійсним немає, так як він був укладений після укладання договору оренди від 05.09.2014р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Зоря», та стосувався однієї і тієї же спірної земельної ділянки, який відповідно до закону не було розірвано, або визнано недійсним.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зоря" до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації та проведення реєстрації задовольнити частково.
В задоволені іншої частини позову відмовити.
У задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Зоря» про визнання договору дійсним відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про переглядання заочного рішення може бути подане протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

21.12.2015