У х в а л а

іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про захист прав споживачів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неповернутий банківський вклад у розмірі 5 767,38 доларів США, проценти у розмірі 490,01 доларів США, а всього 6 257,39 доларів США та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 23 червня 2011 року між нею та публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») було укладено два строкових договори банківського вкладу: «Класичний» строком на 1 місяць на суму 100 доларів США та «Цільовий» строком на 1 рік на суму 1 400 доларів США. Крім того, 25 червня 2012 року між сторонами було укладено депозитний договір «Цільовий» строком на 1 рік на суму 5 767,38 доларів США. Зазначала, що вона, після закінчення строку дії договорів, зверталась до відповідача з заявами про повернення депозитних коштів, однак, відповідач їй кошти не повернув. Вказувала, що станом на 12 березня 2014 року на її рахунку знаходилось 6 257,39 доларів США, які вона й просила стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_1 суму неповернутого банківського вкладу станом на 27 червня 2013 року у розмірі 5 767,38 доларів США, 490,01 доларів США процентів, а всього 6 257,39 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Кредитпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач кошти, які належать позивачу, не виплатив, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказаним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 23 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1, було укладено договір банківського вкладу «Класичний» строком на 1 місяць на суму 100 доларів США та банківського вкладу «Цільовий» строком на 1 рік на суму 1 400 доларів США.

25 червня 2012 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено депозитний договір «Цільовий» строком на 1 рік на суму 5 767,38 доларів США.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 3 червня 2015 року № 112 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», на підставі постанови Правління Національного Банку України від 2 червня 2015 року № 353 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» з 3 червня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» ТімонінаО.О.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 28 лютого 2014 року та 26 березня 2014 року зверталась до банку із заявами про повернення їй вкладів, однак гроші їй не повернуто.

Вихідний залишок по рахунку ОСОБА_1 становить 6 257,39 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача від 12 березня 2014 року.

Суди, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходили із того, що строк дії договору сплив, ОСОБА_1 добросовісно виконала їх умови, шляхом внесення коштів на депозитні вклади, а тому з банку підлягає стягненню сума залишку у розмірі 6 257,39 доларів США.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст. 26 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій, у порушення статей 213, 214, 303, 315 ЦПК України на вищезазначене уваги не звернули, не в повній мірі визначилися з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не перевірили належним чином чи підтверджені відповідними доказами позовні вимоги позивача та чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений у позовній заяві, з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції проведено з порушенням наведених вимог закону, оскільки на час ухвалення рішення судом в банку було розпочато процедуру ліквідації, однаксуд не з'ясував хто має бути відповідачем у справі.

Також суд не з'ясував, чи скористалась ОСОБА_1 своїм право та чи зверталась вона до Фонду з заявою про повернення банківського вкладу (ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув та передчасно погодився з його висновками.

За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик