Провадження №22-ц/784/3193/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/3193/15
Категорія 27 Головуючий у першій інстанції Подзігун Г.В.
Доповідач апеляційної інстанції Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Галущенко О.І.,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,

за участю: представника Банку - Безушко В.В., відповідачки ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - Банк)

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року за його позовом до ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6, про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Банк звернувся з позовом до ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені неповнолітній ОСОБА_6, про стягнення кредитної заборгованості.

В позові Банк зазначав, що 04 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого Банк надав шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник отримав кредит у сумі 15 243 доларів США на придбання автомобіля та зобов'язався повернути кошти, сплатити плату за кредит на умовах, передбачених у договорі, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 4 квітня 2014 року.

04 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк надав шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник отримав кредит у сумі 3 243 грн. 94 коп. та зобов'язався повернути кошти, сплатити плату за кредит на умовах, передбачених у договорі, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 04 квітня 2014 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаними кредитними договорами між Банком та ОСОБА_7 було укладено договір застави, за яким останній передав у заставу автомобіль марки Daewoo, моделі Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також у забезпечення виконання кредитних зобов'язань 04 червня 2007 року були укладені договори поруки з ОСОБА_4, дружиною позичальника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. На момент його смерті за кредитними договорами існувала заборгованість по кредиту та процентам, нарахованим та несплаченим до дня смерті позичальника.

Банк також зазначав, що 31 жовтня 2012 року він направив на адресу Другої миколаївської державної нотаріальної контори заяву про наявність майнових вимог до спадкоємців та необхідність виконати кредитні зобов'язання. Аналогічна вимога була направлена на адресу відповідачки. Однак станом на 05 вересня 2013 року залишається не погашеною заборгованість за кредитним договором №0 у розмірі 12 801, 98 доларів США та за кредитним договором №0 - у розмірі 3 810 грн. 35 коп.

Посилаючись на наведене, Банк просив стягнути вказану заборгованість із ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6, як із спадкоємців ОСОБА_7

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року Банку відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та положенням цивільного права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого Банк надав шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник отримав кредит у сумі 15 243 доларів США на придбання автомобіля, зобов'язався повернути кошти та сплатити плату за кредит на умовах, передбачених у договорі, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 4 квітня 2014 року.

04 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк надав шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник отримав кредит у сумі 3 243 грн. 94 коп. та зобов'язався повернути кошти, сплатити плату за кредит на умовах, передбачених у договорі, але у будь-якому випадку повернути кредит та плату за кредит у повному обсязі не пізніше 04 квітня 2014 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаними кредитними договорами між Банком та ОСОБА_7 було укладено договір застави, за яким останній передав у заставу автомобіль марки Daewoo, моделі Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 76980 грн. (а.с.23 -26).

Також в забезпечення виконання кредитних зобов'язань 04 червня 2007 року були укладені договори поруки з ОСОБА_4 (а.с.27-30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (а.с. 31). Спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_4 та неповнолітня дочка ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 41). Із копії паспортів ОСОБА_7 та ОСОБА_4, копії кредитного договору, договору застави, договорів поруки вбачається, що останні були зареєстровані та проживали у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8 - 22, 37 - 40). Відповідачка не надала суду доказів на підтвердження обставин, які свідчили б, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 вона разом з ним не проживала.

Тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України суд першої інстанції правильно вважав, що відповідачка прийняла спадщину.

Судом встановлено, що зобов'язання за вказаними кредитними договорами ОСОБА_7 не виконані. У зв'язку з чим станом на вересень 2013 року заборгованість за кредитним договором №0 становила 12 801, 98 доларів США, а за кредитним договором №0 - 3 810 грн. 35 коп. (а.с. 42-49)

31 жовтня 2012 року Банк направив на адресу Другої миколаївської державної нотаріальної контори заяву про наявність майнових вимог до спадкоємців та необхідність виконати кредитні зобов'язання. (а.с. 32). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі інформації Другої миколаївської державної нотаріальної контори за вказаною заявою Банку як кредитора була заведена спадкова справа, а спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались (а.с. 83, 139). Доказів про відмову відповідачки від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, матеріали справи не містять.

Із матеріалів справи вбачається, що спадковим майном являється автомобіль марки Daewoo, моделі Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який згідно реєстраційного посвідчення зареєстрований на ім'я спадкодавця ОСОБА_7 (а.с.144)

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_7 від 06 липня 2010 року до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про розшук автомобіля марки Daewoo, моделі Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з відміною довіреності на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 85).

За інформацією УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 02 лютого 2015 року, 29 квітня 2015 року та інформацією Регіонального сервісного центру в Миколаївській області від 24 грудня 2015 року вказаний автомобіль марки Daewoo, моделі Nexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_7 Але відомості про затримання цього транспортного засобу відсутні (а.с. 140, 182, 232).

За висновком експерта від 27 березня 2015 року №107 вартість спадкового майна станом на березень 2015 складала 75711 грн. (а.с. 165). Але у зв'язку з відсутністю даного автомобіля при визначенні його вартості не було враховано його технічний стан, товарний вид.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність Банком обставин щодо обсягу спадкового майна ОСОБА_7 та його вартості. А тому обґрунтовано відмовив Банку в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що сам факт прийняття спадщини є підставою для покладення на відповідачку обов'язку задовольнити вимоги Банку як кредитора не підлягають задоволенню, оскільки суперечать положенням ч.2 ст. 1282 ЦК України, відповідно до якої у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Із матеріалів справи вбачається, що спадкове майно в натурі відповідачці не передавалося.

Разом з тим, слід погодитись з аргументами Банку про помилковість висновків суду щодо пропуску ним строку звернення до суду із даним позовом.

Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Із матеріалів справи вбачається, що Банк у жовтні 2012 року, тобто з дня, коли йому стало відомо про смерть боржника, звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців щодо погашення боргу. Доказів на підтвердження того, що Банку було раніше відомо про смерть ОСОБА_7 відповідач не надала.

Тому висновок суду щодо пропуску Банком, передбаченого ст. 1281 ЦК України строку звернення до суду з даним позовом, є помилковим. У зв'язку з чим оскаржуване рішення відповідно до п.3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України слід змінити, виключивши із його мотивувальної частини висновок щодо пропуску Банком строку звернення до суду з даним позовом.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2014 року змінити в частині, виключивши із його мотивувальної частини висновок щодо пропуску ПАТ «УкрСиббанк» строку звернення до суду з позовною заявою.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: К.О. Буренкова

Судді: Т.В. Крамаренко

О.І. Галущенко