Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2540/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Тимченко Л. М.
Категорія - спори про право власності та інші речові права про приватну власність
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.10.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину квартири.

В обґрунтування вимог зазначала, що з 1986 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1, що була надана як службова їй та членам її сім'ї у 1985 році. У 1992 році цю квартиру вони обміняли на квартиру АДРЕСА_2. Вказану квартиру вона приватизувала одноособово. 29 листопада 2003 року вони з ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу придбали у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_3 міста Олександрії. Договір купівлі-продажу оформлено на ім'я ОСОБА_6

Вона має право на ? частину вказаної квартири відповідно до ст.112 ЦК УРСР 1963 року, оскільки спірна квартира була куплена за кошти, які вона отримала від ОСОБА_9 в рахунок вартості квартири АДРЕСА_4, до укладення договору. Договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_2 між нею та ОСОБА_9 був нотаріально посвідчений 06 грудня 2003 року.

19 грудня 2003 року вони з ОСОБА_6 зареєстрували шлюб і проживали разом у спірній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер. Із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті, до нотаріальної контори, крім неї, звернулися дочки чоловіка - відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Оскільки квартира була оформлена лише на ОСОБА_6 без визначення її (позивача) права власності на ? її частину як співвласника, то вона разом з іншими спадкоємцями має право лише на 1/3 частину спірної квартири, що є порушенням її прав.

Посилаючись на зазначені обставини, ст.112 ЦК УРСР, позивачка просила визнати за нею право власності на ? частку спірної квартири.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити. Посилається на те, що зазначені нею обставини придбання спірної квартири дають підстави вважати, що ця квартира придбана нею та ОСОБА_6 спільно і на підставі ст.112 ЦК УРСР є їх спільною частковою власністю.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, адвоката Горбунова Р.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представникаОСОБА_4 і ОСОБА_5, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, а також обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту права, оскільки за своєю структурою ЦК УРСР 1963 року не містить норм, що регулюють сімейні відносини, а серед форм власності не згадується приватна власність, тому посилання позивача на ст. 112 цього Кодексу є безпідставним.

З такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права, вони не відповідають вимогам матеріального права та суперечать обставинам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2003 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8(продавці) і ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавці продали, а покупець купив однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 сел. Пантаївка (а.с.7).

06 грудня 2003 року ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим договором продала належну їй трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_9 (а.с.8).

19 грудня 2003 року ОСОБА_3 і ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Пантаївській селищній раді міста Олександрії. Після одруження ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_3 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а.с.14). Позивачка та відповідачі подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, до якої входить і спірна квартира (а.с.33-44).

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.112 ЦК УРСР 1963 року, на яку як на підставу для задоволення своїх вимог посилалася ОСОБА_3, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Власність в Україні виступає в таких формах : приватна, колективна, державна (ч.4 ст.86 ЦК УРСР).

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання права власності на частину спірної квартири, позивачка посилалася на те, що ця квартира була куплена, зокрема, за кошти отримані нею (позивачем) від продажу квартири, що належала їй на праві приватної власності.

Інших підстав для визнання права власності на частину спірної квартири позивачкою не наведено.

За приписами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На порушення вказаних вимог закону, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) про те, що спірна квартира куплена за кошти, що були отримані нею відОСОБА_9 як аванс в рахунок вартості квартири АДРЕСА_6 до укладення договору купівлі-продажу від 06 грудня 2003 року. Письмових доказів отримання авансу до укладення договорів купівлі-продажу від 29 листопада 2003 року та від 06 грудня 2003 року, його розмір позивачем не надано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх вимог, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з його недоведеністю, а не через неправильне обрання способу захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що у судовому засіданні свідки підтвердили, що спірна квартира була куплена також і за кошти отримані нею (позивачем) від продажу квартири не є підставою для скасування рішення суду і задоволення позову, оскільки передача грошових коштів чи їх частини доводиться письмовими доказами і рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину квартири.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді