У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_12, треті особи: Головне Управління державної міграційної служби України в Одеській області та Служба у справах дітей Одеської міської ради, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовом, який у подальшому уточнило і просили виселити із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з подальшим зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою у відповідному територіальному підрозділі державної міграційної служби.

Позивач посилався на те, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № 27-14П/2008 від 7 лютого 2008 року, рішенням апеляційного суду Одеської області від 1 березня 2013 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2012 року було скасовано, позов ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу, звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено частково. Звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом надання ПАТ «Мегабанк» права продажу предмету іпотеки шляхом укладання від імені ПАТ «Мегабанк» договору купівлі-продажу предмету іпотеки із будь-якою особою-покупцем за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна, встановленої суб'єктом підприємницької діяльності, з наданням ПАТ «Мегабанк» права отримати в ОМБТІ та РОН витягу з реєстру прав власності на вказаний предмет іпотеки в рахунок задоволення позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 27-14П/2008 від 7 лютого 2008 року на загальну суму 81 487 грн 97 коп. за період з 5 лютого 2012 року по 22 серпня 2012 року; виконання рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Слобожанська перспектива» від 11 квітня 2011 року у справі № 2/508-2011 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 27-14П/2008 від 7 лютого 2008 року у розмірі 419 736 грн 48 коп. за період з 1 березня 2009 року по 4 лютого 2011 року (включно); стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» штраф за невиконання зобов'язань щодо страхування предмету іпотеки у сумі 5 000 грн. Посилаючись на те, що проживання відповідачів у вказаній квартирі обмежує можливість кредитора, іпотекодержателя ПАТ «Мегабанк» виконати рішення суду від 1 березня 2013 року по реалізації іпотечного майна та погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Мегабанк» за кредитним договором від 7 лютого 2008 року № 27-14П/2008, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2014 року позов ПАТ «Мегабанк» задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом із малолітнім ОСОБА_7, ОСОБА_8 разом із малолітнім ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 разом із малолітнім ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом із малолітнім ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 і в стягненні з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» судового збору. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк» просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом із малолітнім ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1, оскільки як правильно встановлено судом, квартира на яку звернуто стягнення, не була придбана за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором № 27-14П/2008 від 7 лютого 2008 року, у забезпечення якого була передана за договором іпотеки від 7 лютого 2008 року.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 березня 2015 року, у справі № 6-39цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк» відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: