Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Монич О.В.

при секретарі Пасер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 02.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та приватним підприємцем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3806/КВ-07, згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 120 000 дол. США з розрахунку 12,5% річних у дол. США та 18,5% річних у гривнях за весь час фактичного користування кредитом на строк з 02.11.2007 року по 30.10.2010 року.

Зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ №369 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку». Згідно умов вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №3806/КВ-07 від 02.11.2007 року, який позичальником належним чином не виконується. Виконання позичальником кредитних зобовязань забезпечується договором поруки №380/Znop-07-01 від 02.11.2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1

Просить стягнути солідарно з позичальника та поручителя заборгованість, яка станом на 16.09.2013 року складає 1 220 834,02 грн. та складається з: заборгованість за траншем у гривнях: сума заборгованості за кредитом 172 874,59 грн.; сума заборгованості за відсотками 156 569,08 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12 375,93 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 10 505,27 грн. Заборгованість за траншем у доларах США: сума заборгованості за кредитом 495 566,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 315 492,02 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 35 969,78 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 21 481,35 грн.

Представник позивача в судове засідання повторно не зявився, після ознайомлення із запереченнями відповідача додаткових доказів чи пояснень суду не надав, натомість подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, на нього не зявились, від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому вона просить справу розглянути без неї, а в позові ОСОБА_3 відмовити повністю з мотивів, наведених у письмових запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

02.11.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №3806/КВ-07, відповідно до якого ОСОБА_2 відкриває Позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти в еквіваленті 120 000 дол., строк кредитної лінії з 02.11.2007 року по 30.10.2010 року, процентна ставка у доларах США 12,5% річних, у гривні - 18,5% річних. Мета кредитування - поповнення обігових коштів.

Того ж дня, 02.11.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №380/Znop-07-01, відповідно до якого ОСОБА_1 поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за №380/КВ-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 02.11.2007 року, укладеним між Кредитором і Боржником, за умовами якого останній зобовязаний Кредитору по 30.10.2010 року включно у порядку, строки, на умовах, встановлених Кредитним договором, повернути кредит у розмірі еквівалентну 120 000 дол. США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 12,5 % річних у доларах США та 18,5% річних у гривні, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 банку, що був укладений 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним ОСОБА_3 України, в порядку, обсязі та на умовах визначених Договором, ОСОБА_4 передає (відступає) ОСОБА_3 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_2 замінює ОСОБА_4 як кредитора у зазначених зобовязаннях. Згідно з п.4.2. Договору внаслідок передачі ОСОБА_4 ОСОБА_3 прав вимоги до боржників, ОСОБА_3 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_4) від боржників повного належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №3806/КВ-07 від 02.11.2007 року, укладеним із приватним підприємцем ОСОБА_1, та договором поруки №380/Znop-07-01 від 02.11.2007 року, укладеним із ОСОБА_1

Згідно п. 2.1. кредитного договору видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремим частинами (надалі за текстом кожна окрема частина «Транш»), у будь-якій з валют кредиту, передбачених п.1.1. цього Договору, у сумі, що не перевищує використаний ліміт кредитування. Підставою для видачі кожного окремого Траншу є Заява Позичальника. Строк розгляду ОСОБА_3 Заяви не може перевищувати 2 робочих днів. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. Кредитного договору надання кожного Траншу здійснюється шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника в Закарпатській філії ТОВ «Укрпромбанк» (п. 2.3.1.), шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів Позичальника (у випадках, коли це дозволено чинним законодавством) п.3.2.2. Строк користування кредитною лінією починається з моменту перерахування коштів з позичково рахунку.

Отже, згідно умов укладеного між сторонами договору для отримання кредитних коштів (траншу) позичальник надає ОСОБА_3 заяву про видачу коштів, у випадку задоволення якої протягом двох днів бажана сума в межах кредитної лінії або перераховується на поточний рахунок позичальника в ТОВ «Укрпромбанк», або за його платіжним дорученням перераховується на рахунок третьої особи, вказаної у такому платіжному документі.

Позивачем надано заяву приватного підприємця ОСОБА_1 на імя керуючого Закарпатської філії ТОВ «Укрпромбанк» від 27 листопада 2007 року, якою останній просить надати транш в сумі 151 500,00 грн. згідно умов Кредитного договору №380/Znop-07-01 від 02.11.2007 року. Через 2 дні, а саме 29.11.2007 року, приватним підприємцем знову подано заяву про видачу траншу в розмірі 22 000 дол. США згідно умов вказаного Кредитного договору.

Жодних доказів того, що хоча б одна із поданих приватним підприємцем ОСОБА_1 заяв про видачу траншу була задоволена ОСОБА_3 та відповідна сума одним із двох спосіб, передбачених Кредитним договором, була перерахована з позичкового рахунку, позивач суду не надав. Більше того, позивач стверджує про видачу приватному підприємцю ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 120 000 дол. США, однак на підтвердження вказаної суми за вирахуванням 22 000 доларів США та 151 500 грн., не надає навіть заяв позичальника про видачу коштів, що передбачено п. 2.1. Кредитного договору.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами; сторони зобовязані належно довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 59-61 ч.4 ст. 213 ЦПК України).

З огляду на заперечення ОСОБА_1 щодо отримання кредитних коштів та відсутність у справі будь-яких доказів на підтвердження протилежного, факт виконання ОСОБА_3 умов Кредитного договору від 02.11.2007 року та видачі кредитних коштів позичальнику у розмірі 120 000 дол. США судом не може бути встановлена. Відповідно, вимога про стягнення з боржника кредитної заборгованості не підлягає до задоволення.

Стосовно дії договору поруки, то суд погоджується з доводами відповідача в частині припинення такої.

У відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умовами договору поруки №380/Znop-07-01 від 02.11.2007 року не встановлено строку припинення поруки, однак згідно п.1.1. Кредитного договору №380/КВ-07 від 02.11.2007 року кінцевим строком повернення кредитних коштів є 30.10.2010 року. Отже, з огляду на приписи ст. 559 ЦК України вимога поручителю про виконання зобовязання могла бути предявлена кредитором до 30 квітня 2011 року. Оскільки позов про стягнення кредитної заборгованості з поручителя було подано ПАТ «Дельта Банк» 6 грудня 2013 року, порука ОСОБА_1 є припиненою.

У письмових запереченнях проти позову представник ОСОБА_1 просить суд на підставі ст. 267 ЦК України застосувати позовну давність, оскільки кредитор протягом трьох років з моменту настання кінцевого строку повернення кредитних коштів з позовом до суду не звертався, а в поданому 6 грудня 2013 року позові пропущений строк не просив поновити.

Оскільки суд прийшов до переконання, що позов по суті є необґрунтованим та недоведеним, то позовна давність не підлягає до застосування, хоча строк такої позивачем дійсно пропущено.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 559, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 59-60, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5