Провадження №2/761/1265/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.
при секретарі: Кріт І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
У листопаді 2014 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (Позивач) до ОСОБА_1 (Відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вказаний позов, як вбачається з відмітки канцелярії суду, надійшов безпосередньо до суду 06.11.2014р., тобто саме ця дата є даною звернення позивача з позовом до суду.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої до суду 25.11.2014р., Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість за комунальні послуги за період з 01.04.2007р.-01.04.2014р. в загальній сумі 6944,69 грн., що складається з: - 3348,92 грн. - суми основного боргу, - 2847,20 грн. - суми інфляційних втрат, - 748,57 грн. - суми 3% річних, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.15).
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач є власником особового рахунку в квартирі АДРЕСА_1 та не сплачує в повному обсязі плату за комунальні послуги за користування зазначеною квартирою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/6039/14-ц від 10.04.2014р. суддею Гуменюк А.І. було скасовано судовий наказ про стягнення з відповідачки вказаних сум заборгованості, в зв'язку з посиланням на наявність спору про право (а.с.7). На підтвердження наявної заборгованості Відповідача за житлово-комунальні послуги Позивачем до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за період з 01.04.2007р. по 01.04.2014р. (а.с.16-17), а також подано Інформацію щодо розрахунків у судовому засіданні 13.10.2015р. (а.с.98-100).
Представник позивача -Мягка К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, представника свого не направила.
Разом з тим, у матеріалах справи містяться заперечення Відповідача, в яких вона просила відмовити в позові (а.с.45), а також заява про застосування наслідків сплину позовної давності до вимог, які виходять за межі трирічного строку позовної давності (а.с.47).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно довідки форми № 3 виданої КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» № 469 від 15.10.2014р. власником особового рахунку квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, яка зареєстрована за вказаною адресою з 1985 року (а.с.4).
Згідно із розрахунком заборгованості, доданим Позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості Відповідача за житлово-комунальні послуги станом на 01.04.2014р. року становить 6944,69 грн., що складається з: - 3348,92 грн. - суми основного боргу, - 2847,20 грн. - суми інфляційних втрат, - 748,57 грн. - суми 3% річних (а.с.16-17, 98-100). Вказаний розрахунок заборгованість Відповідача здійснено Позивачем за період з квітня 2007 року по квітень 2014 року.
Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.
Згідно договору доручення на надання послуг з обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів № 1 від 01 лютого 2012 року, укладеного між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної ради у м. Києві (Довіритель) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (Повірений), Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе зобов'язання вчинити за рахунок на користь Довірителя наступні дії, зокрема, укладати з власниками та наймачами жилих приміщень договори на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (п.п.2.1.1.1.), здійснювати облік. Нарахування, збір платежів власників та наймачів жилих приміщень за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (п.2.1.1.2.), здійснювати облік та збір, у тому числі у судовому порядку, заборгованість споживачів за послуги Довірителя (п.2.1.1.4. Договору доручення) тощо.
Таким чином, Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на виконання умов Договору доручення № 1 від 01 лютого 2012 року, як повірений діє від власного імені, але в інтересах КП «Керуюча Дирекція», а тому може виступати Позивачем в суді по справам по стягненню заборгованостей за житлово-комунальні послуги зі споживачів таких послуг (власників жилих приміщень) у відповідності до Статуту Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Стаття 68 ЖК Української РСР визначає обов'язок наймача та членів його сім'ї своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а також солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відтак, вони не можуть застосовуватись при вирішенні питання про стягнення заборгованості за комунальні послуги, які надані власникам квартир приватного житлового фонду.
У відповідності до частини першої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до положень ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.
Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.
Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів та власників.
Як зазначалось вище, згідно розрахунку Позивача вбачається, що заборгованість Відповідача сформувалась за період з 01.04.2007 року по 01.04.2014 року. Так, станом на 01.04.2014р. за Відповідачем рахувалась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3348,92 грн. без врахування індексу інфляції та 3%річних.
З наявних у справі розрахунків вбачається, що в період з квітня 2007р. до березня 2010р. відсутні дані про оплату Відповідачем комунальних послуг взагалі, а доказів зворотнього Відповідачем не надано. У проміжок часу з квітня 2010р. по грудень 2010р. Відповідачем проводились оплати не щомісячно, а в один платіж за декілька місяців. При цьому за період часу з січня 2011р. по квітень 2014р. включно Відповідачем своєчасно та в повному обсязі проведені оплати житлово-комунальних послуг, вказані у розрахунках (а.с.5, 98-100).
Разом з тим, як зазначалось вище Відповідачем у справі до суду подавалась заява про застосування позовної давності (а.с.47).
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно правової позиції висвітленій в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14 відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, Верховний Суд України прийшов до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна давність щодо стягнення з Відповідача заборгованості по сплаті комунальних послуг, нарахування і сплата яких відбувається щомісяця, повинна обчислюватися з моменту настання строку сплати кожного платежу окремо.
З огляду на дату звернення Позивача з позовом до суду - 06.11.2014р., саме цього дня позовна заява була здана безпосередньо до канцелярії суду, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності до вимог, які перевищують трирічних строк з дня звернення до суду, тобто до вимог за період з квітня 2007р. до жовтня 2011р.
Таким чином до цих вимог підлягають застосуванню наслідки сплину строку позовної давності, про застосування яких заявила Відповідач, у вигляді відмови в позові.
Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого стороною позивача, та було встановлено судом у судовому засіданні за період з 01.10.2011 року по 01.04.2014 року стороною відповідача виконувався обов'язок по сплаті житлово-комунальних послуг у повному розмірі, що в свою чергу виключає можливість стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.10.2011 року по 01.04.2014 року.
Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності з урахуванням дати звернення Позивача з позовом до суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 208, 209, 212-214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: