Справа №487/8186/14-ц 16.10.2015 16.10.2015 16.10.2015
Провадження №22-ц/784/2333/15
Справа номер - 487/8186/14-ц
Провадження номер 22-ц/784/2333/15 Суддя суду 1-ї інстанції - Павлова Ж.П.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва

від 26 травня 2015 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк" або Банк) до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

та за зустрічним позовом

ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним заяви та Умов та Правил надання банківських послуг,

В С Т А Н О В И Л А:

22 липня 2014 року Банк пред'явив зазначений позов, який обґрунтував наступним.

14 травня 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (жовтень 2009 року).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 23 червня 2014 року у відповідача утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 18 758 грн.29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 231 грн.35 коп., заборгованості за відсотками у сумі 13 157 грн.50 коп., заборгованості по сплаті штрафів: 500 грн. (фіксована частина) та 869 грн.44 коп. (процентна складова).

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, позивач просив стягнути з нього кредитну заборгованість і судові витрати.

Відповідач заперечував у задоволенні позову і просив застосувати позовну давність.

А крім того, 10 лютого 2015 року ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсною заяви від 14.05.2008 р., укладеної між ним та Банком, та визнання недійсними Умов та Правил надання банківських послуг.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2015 року у задоволенні обох позовів відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 14 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (жовтень 2009 року).

ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього виникла перед ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість, яка згідно з розрахунком Банку станом на 23 червня 2014 року становить 18 758 грн.29 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 231 грн.35 коп., заборгованості за відсотками у сумі 13 157 грн.50 коп., заборгованості по сплаті штрафів: 500 грн. (фіксована частина) та 869 грн. 44 коп. (процентна складова).

Останній платіж відповідач здійснив 30 січня 2009 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що перебіг трирічного строку позовної давності щодо місячних платежів почався після несплати відповідачем чергового платежу (28 лютого 2009 року), а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (31 жовтня 2009 року).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за договором щодо повернення суми кредиту, однак на момент звернення Банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, а саме 22 липня 2014 року (а.с.19), трирічний строк щодо стягнення тіла кредиту та відсотків і річний строк щодо стягнення неустойки, в межах яких Банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув.

Колегія суддів не приймає до уваги положення п.5.12 Правил користування платіжною карткою (а.с.48) щодо встановлення позовної давності тривалістю 5 років, оскільки це є порушенням вимог ст.259 ЦК України, нормами якої передбачена необхідність укладення у письмовій формі договору про збільшення позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте, позивач не робив заяв та клопотань щодо поважності причин пропущення позовної давності, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи.

Посилання апелянта на те, що перебіг позовної давності переривався погашенням відповідачем 26 червня, 15 липня та 31 липня 2014 року кредитних платежів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки воно було спростовано заявою представника позивача від 10 вересня 2015 року. З даної заяви вбачається, що погашення кредитних платежів у зазначені дати було здійснено ОСОБА_4 за іншим кредитним договором, ніж той, що розглядався (а.с.105).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 колегією суддів не переглядалося, оскільки сторонами не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: