АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Романюк М.М., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення штрафу,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення штрафу. Позивач вказував на те, що 06 травня 2015 року між ними був укладений договір про надання послуг №06/03/15, за умовами якого він повинен був надати відповідачу комплекс послуг направлених на пошук покупців для продажу належної останньому квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 надав йому виключне право на представлення його інтересів при пошуку найбільш вигідних покупців об'єкта нерухомості, зобов'язався утримуватись від самостійних дій щодо продажу квартири, а в разі односторонньої відмови від послуг - сплатити 362 500 грн. штрафу.

Посилаючись на порушення умов договору відповідачем, який самостійно здійснив продаж квартири, позивач просив стягнути з нього на свою користь вказану суму штрафу та витрати на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зі справи вбачається, що 06 березня 2015 року між сторонами було укладено договір про надання послуг №06/03/15, за умовами якого ОСОБА_3 доручив ПП ОСОБА_2, а останній прийняв на себе зобов'язання, надати комплекс послуг, спрямованих на пошук покупців та подальший продаж належної замовнику квартири АДРЕСА_2.

Замовник надав виконавцю виключне право на представлення його інтересів при пошуку найбільш вигідних покупців об'єкта нерухомості, зобов'язався утримуватись від самостійних дій щодо продажу квартири (п.3.2 договору), оплатити послуги виконавця в момент укладення договору купівлі-продажу об'єкта у розмірі 362 500 грн., що еквівалентно 12 500 доларам США і становить 5% від ціни проданого об'єкта (п.3.4 договору), а в разі односторонньої відмови від послуг, сплатити виконавцю штраф у розмірі 362 500 грн., що еквівалентно 12 500 доларам США (п.3.5 договору).

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 серпня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідач здійснив відчуження належної йому квартири без участі позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження виконання ним умов договору.

З таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ФОП ОСОБА_2 просив про стягнення з ОСОБА_3 штрафу за порушення умов договору. Питання про стягнення вартості наданих послуг позивач перед судом не ставив, а тому не повинен був доводити факт виконання ним умов договору.

В порушення вимог ст.213 ЦПК України суд не встановив дійсний характер правовідносин сторін та підстави заявлених позовних вимог, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин оскаржене рішення без змін залишатися не може і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 порушив свій обов'язок утримуватись від самостійних дій щодо продажу квартири, передбачений п.3.2 договору про надання послуг, він повинен сплатити виконавцю штраф.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, невідповідності розміру штрафу, наслідкам порушення, тощо.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків виконавця, враховує інтереси обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення штрафу, колегія суддів з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав вважає, що передбачений умовами договору штраф у розмірі 362 500 грн. значно перевищує розмір збитків виконавця. Також колегія суддів враховуючи похилий вік та стан здоров'я відповідача, який страждає на цукровий діабет, гіпертонічну хворобу, стенокардію, дифузний кардіосклероз та інше, прийшла до висновку за необхідне зменшити розмір штрафу до 50 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне оскаржене рішення скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та пропорційне присудження судового збору і витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 50 000 грн. та судові витрати - 3 399,79 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_5