Справа №: 343/1941/15-ц
Провадження №: 2/0343/903/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 жовтня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу за договором депозиту, сплату відсотків за грошовим зобов'язанням та відшкодування завданої моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить постановити рішення, яким:

Стягнути з відповідача - ПАТ «Фінанси та кредит» на його - ОСОБА_1, користь, суму банківського вкладу по депозитному договору, а саме: «Договір-заява, за №300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті» від 09.02.2015 року, в розмірі - 102 163, 19 грн. (сто дві тисячі сто шістдесят три гривні 19 копійок) та нараховані за цим же договорами проценти, у розмірі - 5 702,45 грн. (п'ять тисяч сімсот дві гривні 45 копійок), а всього на загальну суму-112 865, 64 грн.

Стягнути з відповідача розмір заподіяних йому моральних страждань, в сумі-5000 грн.

Стягнути з відповідача усі судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2015 року, ним - ОСОБА_1, були внесені грошові кошти (в національній валюті) на депозитний рахунок в Долинську філію ПАТ «Фінанси та кредит», про що цього ж дня укладено відповідний депозитний договір, а саме: «Договір-заява за №300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті», який був укладений строком на 7 місяців ,а саме на період з 09 лютого 2015 року по 09 травня 2015 року.

Згідно вище зазначеного договору, ним було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі - 102163, 19 грн. на вказаний вище строк.

Згідно зазначеного договору встановлено, що днем повернення депозиту є 09 травня 2015 року, а відповідно до п.6 цього договору, після закінчення строку, визначеного в п.1 вказаного Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки і на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов, тобто, банк зобов'язувався забезпечити повне повернення його депозиту після закінчення терміну його зберігання, зазначеного в п.1 цього ж договору, а саме при настанні вказаної ним вище дати.

На усні його звернення з вимогою про повернення коштів, йому було відмовлено в їх поверненні, з чим він не погодився і у зв'язку з цим він вимушений був звернутися до банку із своєю письмовою заявою про повернення його грошових коштів , на що працівниками банку йому було знову ж таки відмовлено в повернені його коштів.

П.2 зазначеного договору, передбачено, що процентна ставка по його депозитному рахунку становить 21.10% річних, які згідно п.3 договору, повертаються йому щомісячно протягом всього строку дії Договору. Однак відповідачем відсотки виплачувались йому тільки в час дії депозитного договору, а саме по квітень 2015р. включно. Після цього відсотки банк перестав виплачувати.

Окрім цього, через неповернення відповідачем суми його вкладу по закінченню терміну дії укладеного між ними вище зазначеного договору і не виплати процентів по ньому, діями відповідача завдана йому значна моральна шкода, яка виразилася і проявилася у його моральних стражданнях та переживаннях. Це спричинило постійну емоційну напругу, нервозність, погіршення настрою, дратливість. У результаті протиправних дій відповідача, різко погіршився і так поганий стан його здоров'я, самопочуття. Моральних страждань завдає йому переживання про неможливість повернення депозиту. Він не може спокійно працювати, втратив сон, знаходиться на межі нервового зриву. Головні та серцеві болі не проходять до цього часу. У зв'язку з його хворобою, поганим станом здоров'я і його похилим віком, в даний час йому необхідно постійно проходити відповідні курси лікування, на що вільних коштів в даний час у нього не має, оскільки їх він в свій час поклав на депозитний банківський рахунок відповідача.

Наслідки події, що сталися потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних душевних і матеріальних ресурсів, які дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Він змушений систематично ходити до банку і випрошувати кошти, які на законних підставах належать йому і які йому необхідні для постійного медикаментозного лікування.

Розмір завданої моральної шкоди необхідно визначити і встановити в грошовому еквіваленті, а саме в розмірі-5000 (п'ять тисяч) гривень, який має компенсувати хоча б його витрати, що пов'язані з відновленням його здоров'я.

Виходячи з вище вказаного, вважає, що працівниками ПАТ «Банк«Фінанси та кредит» не тільки порушуються умови вказаного вище депозитного договору, але і ігноруються вимоги цивільного законодавства України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги збільшив , подавши відповідні заяви (а.с.16,24), які були направлені відповідачу 24.09.2015р. (а.с.21) та 05.10.2015р. (а.с.25). Просив постановити рішення, яким:

Стягнути з ПАТ «Фінанси та кредит» на його - ОСОБА_1, користь, суму банківського вкладу по депозитному договору, а саме: «Договір-заява, за №300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті» від 09.02.2015 року, в розмірі - 102 163, 19 грн. ,та нараховані за цим же договорами проценти, у розмірі - 8112.24 грн.

Стягнути з відповідача розмір заподіяних йому моральних страждань, в сумі-5000 (п'ять тисяч) грн.

Стягнути з відповідача усі судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання на повторний виклик не з'явився та про причини неявки не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про отримання рекомендованого поштового відправлення (а.с.26,28,30), від нього не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Ч.2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, що судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Судом встановлено, що між сторонами по справі 09.02.2015 року укладено договір-заяву № 300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3міс. в національній валюті (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 вніс на вкладний рахунок № 2630.9.197744.005 грошові кошти в національній валюті в сумі 102163,19грн. на строк з 09.02.2015 року по 09.05.2015 року.

Відповідно до п. 2. 6 даного договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 21,10% річних.

Після закінчення строку визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах передбачених положеннями п.5.2 основних умов.

Згідно розрахунку наданого позивачем відсотки по депозиту за період з травня по жовтень 2015р. становлять 8112.24грн. (а.с.24).

Відповідно до п.3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з письмової заяви позивача від 12.05.2015 року (а.с. 8), він звертався до відповідача з вимогою про повернення депозитного вкладу і нарахованих процентів.

В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на письмове звернення ОСОБА_1, і те, що всі строки, передбачені п.1 договору-заяви № 300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3міс в національній валюті від 09.02.2015р., на даний час вже закінчилися, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконує та надані йому вкладником ОСОБА_1, грошові кошти не повертає.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 в цій частині слід задоволити та стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь грошові кошти в сумі: 102163.19грн.( розмір депозиту) та 8112.24 грн. відсотків , у відповідності до укладеного між ними договору № 300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3міс. в національній валюті від 09.02.2015р.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині з наступних підстав:

У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

П. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», передбачено, що спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Оскільки Законом України «Про захист прав споживачів», не передбачено відшкодування моральної шкоди при невиконанні договору про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян , суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 524, 526, 625, 1058, 1060, 1061, 1075 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 110275 ( сто десять тисяч двісті сімдесят п"ять ) гривень 43 коп., банківського вкладу за договором № 300131/169032/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3міс. в національній валюті від 09.02.2015р., з яких: 102163 (сто дві тисячі сто шістдесят три) гривні 19коп. - внесені грошові кошти на вкладний рахунок №2630.9.197744.005, 8112 (вісім тисяч сто дванадцять) гривень 24коп. - відсотки по депозиту згідно розрахунку.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 800,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір в розмірі 1102.75 гривні.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в 10-денний строк з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: