Справа № 559/726/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 грудня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.

при секретарі Прокопчук В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що її дідусь ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.07.1961, свідоцтво І-УР №413386. Перебуваючи у шлюбі вони побудували літню кухню в 1965 р. та будинок в 1986 р. з господарськими будівлями №15 по вул. Шкільна в с.Рачин Дубенського району Рівненської області. Про вказане будинковолодіння було зроблено запис №5 в погосподарській книзі на ім'я ОСОБА_4, особовий рахунок №474-1. Зазначене вище будинковолодіння було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Її батько ОСОБА_8, батьками якого є вказані вище ОСОБА_4 та ОСОБА_5, народився 30.07.1963, згідно свідоцтва про народження V-УР № 0811167.

25.10.2005 ОСОБА_8 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть I- ГЮ №008237.

Стаття 1266 ЦК України визначає спадкування за правом представлення: «Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини».

На момент смерті діда ОСОБА_4 (07.11.2007) та довгий час перед цим позивачка постійно проживала разом з ним у будинку №15 по вул. Шкільна в с.Рачин Дубенського району Рівненської області, хоча і не була офіційно зареєстрована за цією адресою. Вела спільне господарство, доглядала своїх діда і бабу, оскільки її тато і мама на цей час вже померли.

Таким чином, згідно ч.З ст. 1268 ЦК України та ч.1 ст. 1266 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого діда ОСОБА_4 за правом представлення свого батька ОСОБА_8.

Із тексту апеляційної скарги ОСОБА_3, яку він подав 28 липня 2014 році в Апеляційний суд Рівненської області їй стало відомо про той факт, що після смерті діда ОСОБА_4 було оформлено свідоцтво про спадщину за законом від 20.05.2008 р. на спадкоємця ОСОБА_4 ОСОБА_9 ВКО № 613512 на грошовий вклад в сумі 3278,08 грн., та свідоцтво ОСОБА_8 ВКО № 613511 на земельні ділянки площею 0,82 га. та 3,15 га., що розташовані на території Рачинської сільської ради Дубенського району. На підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_8 ВКО № 613511 ОСОБА_3 отримав Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,82 га. (Серія ЯЖ № 097895) та 3,15 га. (Серія ЯЖ № 097894). Відповідач ОСОБА_10 приховав від неї інформацію про наявне спадкове майно та приховав від нотаріуса інформацію про наявність інших спадкоємців, чим порушили її права на отримання спадщини за законом за правом представлення. За таких обставин свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.05.2008 р. на спадкоємця ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 ВКО № 613512 на грошовий вклад в сумі 3278,08 грн., свідоцтво ОСОБА_8 ВКО № 613511 та державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,82 га (Серія ЯЖ № 097895) та 3,15 га (Серія ЯЖ № 097894) повинні бути визнані недійсними згідно ст.1301 ЦК України.

Неподання заяви про прийняття спадщини, що складається із грошового вкладу та земельних ділянок площею 0,82 га та 3,15 га, зумовлено тим, що їй не було відомо про існування цього майна та документів. Оскільки, копії відповідних документів вона побачила лише в серпні 2014 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник відмовились від частини позовних вимог, а саме в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в решті позовні вимоги підтримали у повному обсязі та дали пояснення згідно поданої позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 в зал судового засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином через друковані засоби масової інформації.

В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки - ОСОБА_8, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, народився 30.07.1963, згідно свідоцтва про народження V-УР № 0811167 (а.с.4, 7). 25 жовтня 2005 року ОСОБА_8 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть I- ГЮ №008237 (а.с.6), 04 листопада 2013 року померла ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №149940 (а.с.8), 07 листопада 2007 року помер ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №045608 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 було видано свідоцтво про спадщину за законом від 20.05.2008 р. на спадкоємця ОСОБА_4 ОСОБА_9 ВКО № 613512 на грошовий вклад в сумі 3278,08 грн., та свідоцтво ОСОБА_8 ВКО № 613511 на земельні ділянки площею 0,82 га та 3,15 га, що розташовані на території Рачинської сільської ради Дубенського району (а.с.14). На підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_8 ВКО № 613511 ОСОБА_3 отримав Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,82 га, серії ЯЖ № 097895) та 3,15 га, серії ЯЖ № 097894 (а.с.10-11, 12-13).

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, що помер 07 листопада 2007 року були ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні з показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 позивачка ОСОБА_2 на момент смерті діда ОСОБА_4, який помер 07.11.2007, та довгий час перед цим постійно проживала разом з ним у будинку №15 по вул. Шкільна в с.Рачин Дубенського району Рівненської області, хоча і не була офіційно зареєстрована за цією адресою. Вела спільне господарство, доглядала за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки її батько та мати на цей час вже померли.

Із показів свідків судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, прийняла вчасно спадщину після смерті останнього у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України.

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись: ст. ст. 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у будинку №15 по вул. Шкільна в с.Рачин Дубенського району Рівненської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_8 ВКО № 613511 та державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,82 га (серія ЯЖ № 097895) та 3,15 га (серія ЯЖ № 097894), що видані на імя ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте Дубенським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: