Справа № 276/1085/15-ц
Провадження по справі №2/276/436/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року смт. Володарськ-Волинський

ВолодарськоВолинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Сульженка Л.П.

при секретарі: Процюк О.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради про стягнення заборгованості за позикою, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року КП «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулось в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив що між ним і відповідачем був укладений договір №140 від 16 травня 2005 року відповідно до якого ОСОБА_3 отримала позику в сумі 15000 гривень під 3 відсотки річних за користування позикою на строк до 16 травня 2015 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконала належним чином умови договору та взяті на себе зобовязання щодо погашення позики, не в повному обсязі вносила платежі до банку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за позикою станом на 29 вересня 2015 року в сумі 1934 гривні 72 копійки, яка складається із заборгованості: 1276 гривень по тілу кредиту, 295 гривень по відсотках, 363 гривні 72 копійки по пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Свої позовні вимоги представники позивача в судовому засіданні підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала вказуючи, що за згодою (усною) керівництва адміністрації позивача вона сплачувала позику раз на рік в певній сумі. Вважає, що позов надуманий, необґрунтований, а тому до задоволення не підлягає.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2005 року між ОСОБА_3 та КП «Обласний фонд підтримкиіндивідуального житлового будівництва на селі» був укладений договір про надання грошових коштів в розмірі 15000 гривень під 3 відсотки річних за користування позикою на строк до 16 травня 2015 року.

Згідно п.2.6 Договору відповідач зобовязувався погашати позику на розрахунковий рахунок позивача в наступні 9 років щоквартально, з дня видачі кредиту, не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання (ст.625 ЦК України).

Погоджуючись з умовами договору про надання позики ОСОБА_3 власноручно підписала його і не оспорює даного факту про дійсність договору.

Отже, відповідач зобовязаний виконувати договір про надання позики відповідно до його умов та законодавства, відповідач вправі вимагати сплати основного боргу, процентів, пені та штрафних санкцій у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за договором позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги договору про надання позики не виконувала, що підтверджується додатком до кредитної угоди №140 від 16 травня 2005 року /а.с. 18/ і розрахунком позивачки та квитанціями, наданими останнім в судовому засіданні /а.с. 19-22/, і станом на 16 травня 2015 року погашення позики не здійснено в повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України №1597 від 5.10.1998 року затверджені «Правила надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі» і пунктом 23 яких передбачено право фонду у разі порушення умов кредитних угод, за прострочення платежу нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день виконання боргу.

Згідно розрахунку позивача, який був наданий суду 27 жовтня 2015 року в судовому засіданні, сума пені за період з 11.04.15 року по 29.09.2015 року становить 363 грн. 72 коп., яка ні ким не оспорена, а тому суд приймає до уваги дану суму.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований на діючому законодавстві, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,ст.ст.526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради 1276 гривень по тілу кредиту, 295 гривень по відсотках, 363 гривні 72 копійки по пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України і 243 гривні 60 копійок сплачений судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.