Справа № 199/4315/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Герасименко В.А.

За участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Транс», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернувся до суду із позовом, за яким просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором з позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Транс», а також його поручителів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 12 серпня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Транс» було закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

За ухвалою суду від 03 вересня 2015 року, у звязку з оскарженням ухвали суду про закриття провадження у справі, позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділені у самостійне провадження і 24 вересня 2015 року за вказаними позовними вимогами судом постановлене рішення, яке сторонами та третьою особою не оскаржувалося і набрало законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року ухвала суду про закриття провадження у справі була скасована і цивільна справа повернута до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Транс», суд враховує, що скасовуючи ухвалу про закриття провадження у справі суд апеляційної інстанції зазначив, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору, характер, і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути повязана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобовязання та іншими умовами договорів.

Суд також враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-745цс15 від 01 липня 2015 року, згідно якого відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою. Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Отже у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій помилково прийняли до розгляду позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Основа», ТОВ «Галицька Основа» та СП «ТОВ «Основа Солсиф».

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом України у постанові № 6-1323цс15 від 30 вересня 2015 року

При цьому суд враховує, що у справі яка переглядалася Верховним судом України вирішувався спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом кредитора юридичної особи, з позичальника юридичної особи, та поручителів фізичної особи та юридичних осіб. Верховний суд України на підставі зазначеної правової позиції своєю постановою провадження у справі у частині позовних вимог до позичальника юридичної особи, та поручителів юридичних осіб, закрив, направивши на новий розгляд до суду першої інстанції справу лише в частині позовних вимог до поручителя фізичної особи, обґрунтувавши своє рішення тим, що тільки ці вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Суд враховує, що згідно вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Ухвала суду апеляційної інстанції не може бути підставою для відступу від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, а інші підстави для відступу від вказаної правової позиції, яка викладена однозначно та не може бути довільно розтлумачена, судом під час розгляду цивільної справи не встановлені.

Оскільки позивачем, який є юридичною особою, заявлено майнові вимоги до боржника юридичної особи, з урахуванням того, що на цей час вимоги до поручителів фізичних осіб, судом вже вирішені, спір в цій частині на підставі ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам і, згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд враховує, що представник позивача ОСОБА_1 заперечує проти закритті провадження у справі та наполягає на вирішенні позовних вимог в порядку цивільної юрисдикції. Такі заперечення судом відхиляються, оскільки ґрунтуються на хибному тлумачення відповідних приписів цивільного законодавства.

Відповідач ТОВ «Айкью Транс» та треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3, були належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення поштової установи про вручення судових повісток безпосередньо відповідачу (а.с. 244) та представнику третіх осіб ОСОБА_5 (а.с. 108, 109, 245), в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду питання щодо закриття провадження у справі вирішується за їх відсутності.

За наведених обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ч. 1 ст. 15, ст. 16, п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Транс», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами- закрити.

Розяснити позивачу його право звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку господарського судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий:

30.12.2015