Справа № 305/310/15-ц
Провадження по справі № 6/305/5/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І. І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю: державного виконавця Гудем"юка І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів подання старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні відділу Державної виконавчої служби Рахівського РУЮ знаходиться виконавче провадження за ЄДРВП №41029052 від 5 грудня 2013 року з примусового виконання постанови №1785/20500/2013 від 30.10.2013 року, виданої Ягодинською митницею Міндоходів про стягнення з ОСОБА_2 8500 гривень штрафу в користь держави. 5 грудня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку разом з викликом державного виконавця про необхідність з'явитись до відділу направлено на адресу боржника для виконання, стягувачу до відома. Однак поштовий конверт повернувся на адресу відділу з відміткою Укрпошти "За зазначеною адресою не проживає". 18 лютого 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 30 квітня 2014 року до реєструючих майно установ, де згідно відповідей на запити з: ВРЕВ УДАІ в Рахівському районі №1106 від 30 травня 2014 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані; Управління Держземагенства в Рахівському районі №826/06-46 від 5 червня 2014 року земельна ділянка за боржником не зареєстрована; Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі №1916/03-13 від 29 травня 2014 року боржник на обліку не перебуває. 18 червня 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, про що складений відповідний акт, згідно якого, майна яке б належало боржнику за його зареєстрованою адресою не виявлено. Згідно відповіді № від 20 жовтня 2014 року на запит державного виконавця до ДПІ України про джерела отримання доходів боржників- фізичних осіб, інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді № від 20 жовтня 2014 року з ДПІ України на запит державного виконавця про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. 17 жовтня 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем виконання виконавчого документу, про що складено відповідний акт державного виконавця, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 за адресою м. Рахів, вул. Вербник, 63 відсутній, та зі слів мешканців будинку, а саме ОСОБА_3, за даною адресою не проживає близько 15 років, майна, яке б йому належало за даною адресою також не виявлено. Згідно витягу з бази даних "відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" який наданий ГЦОСІ Державної прикордонної служби України №06-47/10401 від 1 грудня 2014 року, ОСОБА_2 систематично здійснюється перетин державного кордону України. На підставі наведеного просив винести ухвалу, якою встановити тимчасово обмеження у праві виїзду громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю м. рахів, вул. Вербник, 63 Закарпатської області, за кордон, до виконання ним своїх зобов'язань, без вилучення закордонного паспорту.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_1 подання підтримав з підстав наведених в ньому та просить задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника відділу ДВС, дослідивши матеріали додані до подання, вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно приписів ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 передбачено, що обмеження у праві виїзду за межі України пов'язується з ухиленням громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (п.22.5).

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу вказаних норм вбачається, що невиконання рішення суду не є безумовною підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України. Обов'язковою умовою є свідоме ухилення від виконання зобов'язань і ця обставина повинна бути доведена.

Узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України 01 лютого 2013 року Верховний Суд України зазначив, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу Державної виконавчої служби Рахівського РУЮ знаходиться виконавче провадження за ЄДРВП №41029052 від 5 грудня 2013 року з примусового виконання постанови №1785/20500/2013 від 30.10.2013 року, виданої Ягодинською митницею Міндоходів про стягнення з ОСОБА_2 8500 гривень штрафу в користь держави.

5 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику рекомендовано самостійно виконати постанову у семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (з моменту отримання), та копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

У поданні державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України не наведено обставин на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Також, у поданні відсутнє посилання на будь - які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини, окрім як заходи вжиті самим державним виконавцем в ході виконавчого провадження.

Більше того з матеріалів подання вбачається, що боржнику ОСОБА_2 невідомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ягодинської Митниці Міндоходів від 30 жовтня 2013 року, про що свідчить поштовий конверт з довідкою листоноші від 11.12.2013 року про невручення адресату ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 5 грудня 2013 року та виклику державного виконавця від 5 грудня 2013 року.

Керуючись ст. ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.