Справа № 296/1631/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Територіальної громади Житомирської міської ради, Управління житлового господарства Житомирської міської ради третя особа державний нотаріус Першої Житомирської Державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Територіальної громади Житомирської міської ради, Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання права власності та зобовязання вчинити дії, в подальшому уточнили позовні вимоги, які мотивували тим, що вони з 04.08.2001 року проживали з своїм батьком ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, який помер 26.05.2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина. Вказана квартира належали їм чотирьом на праві спільної сумісної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2014 року з № 63059 та засвідчене Відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради. Відповідно до вказаного свідоцтва загальна площа квартири становить 23,85 кв.м.

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, однак 23.01.2015 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у них був відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв'язку із вищевикладеним просять визнати за ними право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі з 04.08.2001 року проживали разом з своїм батьком ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, який помер 26.05.2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина. Вказана квартира належали їм чотирьом на праві спільної сумісної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2014 року з № 63059 та засвідчене Відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради. Відповідно до вказаного свідоцтва загальна площа квартири становить 23,85 кв.м.

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, однак 23.01.2015 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у них був відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 23,85 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 23,85 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 23,85 кв.м.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Р. А. Галасюк