УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 рокуу справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Компанії «Абаніко Лімітед», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Старостіна Наталія Сергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заріна МаринаВікторівна, Компанія «Омега Мерчантс Лтд», про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, договору про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу, повернення будинку та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ‒ ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», «Промінвестбанк») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, посвідчений 18 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Старостіною Н.С., а також договір про внесення змін та доповнень до вказаного договору, посвідченого 21 серпня 2008 року цим же приватним нотаріусом; скасувати державну реєстрацію правочину у державному реєстрі правочинів, та зобов'язати ОСОБА_3 повернути будинок у власність позивача.

Позов мотивований тим, що оспорювані позивачем договори були укладені з порушенням вимог ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», постанови Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368 «Про затвердження Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні», яким передбачено, що угоди, які здійснюються з пов'язаними з банком особами, не можуть передбачати більш сприятливі умови, ніж угоди, укладені з іншими особами, та, що угоди, укладені банком з пов'язаними особами на умовах сприятливіших за звичайні, визнаються судом недійсними з моменту їх укладення.

Позивач послався на те, що ОСОБА_3 як голова правління «Промінвестбанк» відповідно до ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» належить до пов'язаних з банком осіб, уклав угоду за ціною будинку, яка є заниженою по відношенню до його ринкової вартості, тобто на більш сприятливих для себе умовах, ніж угода, що була б укладена з іншими особами. Відчуження активів «Промінвестбанку» за цінами, що не відповідають ринковим, загрожувало інтересам вкладників та кредиторів банку, оскільки спірна угода була укладена за місяць до введення в банку тимчасової адміністрації Національним банком України.

Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги із застосуванням ст. 216 ЦК України - двосторонньої реституції, та скасуванням державної реєстрації правочину у Державному реєстрі правочинів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено частково. Рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку, договору про внесення змін і доповнень до нього недійсними, скасування державної реєстрації правочинів скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення. Визнаний недійсним договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3, посвідчений 18 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Старостіною Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 3753, а також договір про внесення змін та доповнень до вказаного договору, посвідчений 21 серпня 2008 року

приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Старостіною Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 3819, та скасовано державну реєстрацію зазначених правочинів у державному реєстрі правочинів. Вирішено питання судових витрат. Рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_3 передати будинок банку залишено без змін.

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 05 січня 2012 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Установлено, що на засіданні правління «Промінвестбанку» від 07 липня 2008 року було прийнято рішення про надання дозволу на продаж жилого будинку АДРЕСА_1 за ринковою вартістю, але не нижче балансової, у зв'язку з недоцільністю подальшого його утримання на балансі банку, та доручено укласти договір з ТОВ «Інвесткон» на проведення робіт з визначення ринкової вартості цього будинку.

Станом на 15 серпня 2008 року залишкова балансова вартість будинку складала 12 430 904,41 грн.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Київським міським бюро

технічної інвентаризації від 18 липня 2008 року № 1352986, вартість будинку складає 13 857 088 грн. Така ж вартість будинку зазначена і у «Звіті про оцінку майна…», виконаному ТОВ «Інвесткон».

18 серпня 2008 року між «Промінвестбанком» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, згідно з умовами якого банк передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність зазначений житловий будинок. Продаж будинку здійснено за ціною 13 857 088 грн, яка була зазначена в довідці-характеристиці, що видана Київським міським бюро технічної інвентаризації 18 липня 2008 року № 1352986.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Старостіною Н.С., зареєстровано в реєстрі за № 3819.

21 серпня 2008 року між тими ж сторонами був укладений договір про внесення змін в пункти 3 та 4 договору. Зазначено, що продаж будинку здійснено за 13 857 088 грн з урахуванням податку на додану вартість, у тому числі вартість без урахування податку на додану вартість -11 547 573,33 грн, сума податку на додану вартість - 2 309 515 грн.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що більш сприятливими умовами є, в тому числі і прийняття меншого забезпечення виконання зобов'язань, ніж вимагається від інших клієнтів.

Зазначений у вказаній нормі перелік більш сприятливих умов не є вичерпним.

Відповідно до постанови Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368 «Про затвердження Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні» угоди, що укладаються з інсайдерами, не можуть передбачати більш сприятливі умови, ніж угоди, що укладені з іншими особами. Угоди, укладені банком з інсайдерами на умовах більш сприятливих за звичайні, визнаються судом недійсними з часу їх укладення (п. 1.14 Інструкції).

Більш сприятливими умовами визнається, в тому числі продаж інсайдеру активу за вартістю, що є значно нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого активу не інсайдеру тощо.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд указував на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу жилого будинку ОСОБА_3 був пов'язаною з банком особою, і продаж будинку відбувся на більш сприятливих для нього умовах, за ціною, що є значно нижчою від ринкової ціни цього будинку, у зв'язку із чим така угода є недійсною з моменту її укладення.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року, визнано незаконним та нечинним абзац 5 п. 1.14 розділу ІV Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368, відповідно до якого більш сприятливими умовами визнається продаж інсайдеру активу за вартістю, що є значно нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого активу не інсайдеру (а. с. 61-65 т. 5).

У зв'язку з указаною постановою у березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року в задоволенні зазначеної заяви ОСОБА_3 відмовлено, оскільки визнання незаконним та нечинним абзацу 5 п. 1.14 ІV Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368 ухвалою адміністративного суду не є нововиявленою обставиною, оскільки не чинним нормативно-правовий акт стає з дати набрання відповідним рішенням суду законної сили, тоді як на час ухвалення рішення від 04 жовтня 2012 року зазначена норма Інструкції була чинною.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2015 року роз'яснено ТОВ «Лессор Груп», що абзац 5 п. 1.14 розділу ІV Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368, є незаконним і нечинним з моменту його прийняття.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд, ураховуючи постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2014 року, вважав, що нормативно-правовий акт є не чинним з дати набрання відповідним рішенням суду законної сили, оскільки тільки 31 липня 2015 року ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва було роз'яснено, що незаконність і нечинність нормативно-правового акта вважається з моменту його прийняття.

Крім цього, слід зазначити, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М.Коротун

А.В.Маляренко

І.К.Парінова