Справа № 346/4056/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2224/2015
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за борговою розпискою за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року про забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_3 подав позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, у якому зазначено, що ОСОБА_6 позичив ОСОБА_4 330 000 доларів США про що свідчить розписка останнього від 03.10.2012. Згідно розписки, відповідач зобов'язався повернути отримані кошти рівними частинами на протязі 9-ти місяців до 03.07.2013 року. З метою забезпечення зобов'язань за позикою 02.07.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений договір про солідарну відповідальність, згідно умов якого ОСОБА_5 зобов'язувався солідарно відповідати у межах 1 000 доларів США за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за позикою. 16.12.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений договір уступки права вимоги за №16/12, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передав право вимоги ОСОБА_3, яке йому належить за розпискою про отримання позики від 03.10.2012 року, що видана ОСОБА_4

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цій справі задоволено.

Накладено арешт на майно та грошові суми, належні ОСОБА_4, в межах заявленої суми позовних вимог, що становить 1 832 397, 28 грн.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на протиправність ухвали, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначив, що суд допустив порушення вимог ЦПК України, оскільки оскаржувана ухвала про забезпечення позову відповідачу не надсилалась і в матеріалах справи відсутні докази її надсилання відповідачу.

На думку апелянта, зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається на які саме обставини посилався позивач, та з існуванням яких саме обставин погодився суд першої інстанції, обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову. Вказав, що з 09.01.2015 року - дати скасування всіх заходів забезпечення позову у справі №346/552/14-ц, він, ОСОБА_4 мав можливість вільно розпоряджатись належним йому майном та грошовими коштами, та навіть за таких обставин не вчинив будь-яких дій спрямованих на зміну свого майнового стану, дій з приводу відчуження в будь-який спосіб належного йому майна чи грошових коштів.

Просив ухвалу суду скасувати, а також витребувати з Коломийського міськрайонного суду матеріали справи № 346/552/14-ц, що розглядалась суддею Хідьчук І.І. про той же самий предмет та з тих же самих підстав, що і справа № 346/4056/15-ц.

Вислухавши представника апелянта, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій посилався на те, що відповідач ОСОБА_4 не виконує зобов'язання, сума заборгованості є значною, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, ухваленого за результатами розгляду даної справи. І за таких обставин, для виконання рішення по справі, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 151, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, однак ухвалу свою не вмотивував. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про забезпечення позову, оскільки він є передчасним, суд дійшов такого висновку без повного з'ясування обставин справи.

Підстави, види забезпечення позову, а також порядок розгляду заяви про забезпечення позову та виконання ухвали про забезпечення позову передбачений ст.ст. 151 - 153 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановлює ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Крім того, практика застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснена у Постанові Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р., відповідно до якої забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У п. 4 зазначеної постанови вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд у порушення зазначених норм процесуального права не перевірив аргументованість заяви та докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з'ясував відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та не навів обгрунтованих мотивів задоволення заяви, наслідком чого стало вирішення ним питання з порушенням норм процесуального права.

Так, в порушення ст. 210 ЦПК України, оскаржувана ухвала не є вмотивованою, бо суд, обмежившись загальними формулюваннями норм процесуального права, не зазначив конкретних аргументів заяви про забезпечення позову та докази, які свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо застосування заходів забезпечення позову, не вказав чому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, суд першої інстанції, порушивши порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову, передчасно дійшов висновку про задоволення заяви.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо осатаній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року про забезпечення позову скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк