АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2670/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 44 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, до діє за довіреністю ОСОБА_7 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про виселення та за позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про повернення завдатку , -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_8 предявив позов до ОСОБА_7 про виселення, посилаючись на те, що являється власником будинку № 86 по вул. Куйбишева в м. Ватутіне. 03 вересня 2014 року між сторонами було укладено договір про оренду вказаного будинку з умовою подальшого викупу строком до 15 червня 2015 року та внесення авансового внеску в розмірі 10 000 грн. 05 червня 2015 року позивач надіслав ОСОБА_7 вимогу, в якій в разі не виконання умов договору, звільнити приміщення, проте відповідач не бажає добровільно звільнити будинок. З таких підстав позивач просив суд виселити ОСОБА_7 з житлового будинку № 86 по вул. Куйбишева в м. Ватутіне.

В серпні 2015 року ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_7 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій зазначала, що 01 вересня 2014 року між її чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір найму з послідуючим викупом житлового будинку № 85 по вул. Куйбишева в м. Ватутіне. Відповідно вказаного договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 як завдаток 10 000 грн. до 15 червня 2015 року ОСОБА_7 повинен сплатити 50 000 грн. 15 червня 2015 року ОСОБА_8 прийшов до нотаріальної контори без належних документів та відмовився укладати договір купівлі-продажу і повернути завдаток. З таких підстав ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_7 просить суд стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок повернення завдатку та додаткових коштів в сумі 20 000 грн.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про виселення задоволено частково.

Виселено ОСОБА_7 з житлового будинку № 86 по вул. Куйбишева в м. Ватутіне без надання іншого жилого будинку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, 243 грн. 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про виселення відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про повернення завдатку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_7 про повернення завдатку та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про виселення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як вбачається із матеріалів справи, 03 вересня 2014 року ОСОБА_8, який являється власником будинку № 86 по вул.. Куйбишева в м. Ватутіне, уклав з ОСОБА_7 договір найму житлового будинку. Відповідно умов якого ОСОБА_8 прийняв на квартиру в зазначений будинок ОСОБА_7 строком до 15.06.2015 року та з умовою подальшого викупу будинку. За проживання в будинку ОСОБА_7 вніс кошти в сумі 10 000 грн. і зобовязався до 15.05.2015 року викупити будинок.

Листом від 05.06.2015 року ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7, що в разі не виконання умов попереднього договору від 03.09.2014 року, повинен звільнити будинок.

Судом встановлено, що добровільно ОСОБА_7 будинок звільняти не бажає, договір купівлі-продажу у зазначений строк не уклали.

Відповідно до ст. 168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Відповідно до 169 ЖК України у разі припинення договору найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобовязані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_8 про виселення ОСОБА_7 із будинку № 86 по вул. Куйбишева в м. Ватутіне без надання іншого жилого приміщення.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди та витрат, понесених по оплаті судових витрат апелянтами не оскаржувалось.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і забезпечення його виконання.

Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

По даній справі договір купівлі-продажу не був укладений, тому внесені кошти в сумі 10 000 гривень не є завдатком.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюються угодою сторін. Строки внесення квартирної плати визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату.

Із письмового договору укладеного між сторонами 03.09.2014 року вбачається, що сума 10 000 гривень рахується квартирною платою в разі не укладення договору купівлі-продажу.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, до діє за довіреністю ОСОБА_7 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 вересня 2015 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :