У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумської міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції щодо направлення попередження про заборгованість за аліментами, які останній сплачує на користь ОСОБА_3 на утримання їх доньки за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 травня 2014 року.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року ухвалу Сумської районного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції із залишенням у силі ухвали суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Сумським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

07 липня 2015 року державним виконавцем Вороною О.В. на адресу ОСОБА_2 направлено попередження від 06 липня 2015 року про наявний борг зі сплати аліментів у сумі 25 034 грн 81 коп. із вимогою його сплатити, яке і вручене особисто одержувачем 09 липня 2015 року.

31 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо нарахування вказаного боргу та вимогою про зобов'язання здійснити перерахунок боргу з урахуванням сплачених ним податків з отриманих доходів та витрат, пов'язаних з підприємницькою діяльністю.

Згідно із ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що попередження про наявний борг зі сплати аліментів із вимогою його сплатити отримано 09 липня 2015 року не скаржником, а його батьком, а ним лише отримано 22 липня 2015 року, правильно вважав, що строк на подання скарги повинен обраховуватися із дати, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для її зміни або скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в ухвалі чи відкинуті нею.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук