Номер провадження2/754/4098/15
Справа №754/9292/15-ц
03 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
з участю секретаря Солодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 (далі по тексту відповідач) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач, який є її колишнім чоловіком, за зазначеною адресою зареєстрований, але не проживає з жовтня 2003 року, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню.
В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Як вбачається з акту, складеного працівниками ЖЕКу, вручити судову повістку відповідачу неможливо через відсутність останнього за місцем проживання.
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялись належним чином.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили факт не проживання відповідача в спірній квартирі з 2003 року, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до свідоцтва про право на спадщину, 1/6 частина спірного будинку належить на праві власності позивачу. (а.с.6)
В спірній квартирі зареєстровані сторони по справі та треті особи. (а.с. 4)
16.01.2004 р. між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.(а.с. 9)
Факт непроживання відповідача з 200,3 року на спірній житловій площі підтверджується актом, складеним працівниками ЖЕК, відповідно до яких відповідач не проживає в спірній квартирі.
Згідно з довідкою від 12.08.2015, наданою КП «Житлорембудсервіс», відповідач з будь - якими заявами чи скаргами в ЖЕК не звертався.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживав у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира є власністю позивача.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованим в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, оскільки в неї виникають ускладнення з розпорядженням майном.
Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 212 -215, 224 - 233 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - буд. АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон