Справа 165/2549/15-ц
Провадження 2-о/165/64/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Галушки О.Г.,

народних засідателів Сеха А.В., Коляди І.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

встановив:

20 жовтня 2015 року ОСОБА_4, заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, безвісно відсутнім.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 26 липня 1988 року. У шлюбі спільних дітей не мають. Сімейне життя у них не склалось, чоловік безвідповідально ставився до своїх сімейних обовязків, зловживав спиртними напоями. Згодом ОСОБА_4 став надовго виїжджати на заробітки за кордон, тривалий час перебував у Росії, Німеччині, Португалії, останній раз бачила його у 1997 році. Ніяких його особистих речей та документів у неї не залишилось. Рішенням Нововолинського міського суду від 15.11.2003 року шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано у відсутності відповідача ОСОБА_4 Після розірвання шлюбу вона не мала відомостей про ОСОБА_4 і його місце перебування в даний час їй невідоме. Батьки її колишнього чоловіка померли, а дітей у нього не було. У звязку із тим, що ОСОБА_4 з 1997 року не проживає в квартирі, де зареєстрований, а саме за адресою: пр-т Перемоги, 4/8, м.Нововолинськ, вона вимушена нести зайві витрати по оплаті комунальних послуг. Крім того, у неї виникли труднощі із оформленням субсидії на комунальні послуги. Оскільки вона не має відомостей про ОСОБА_4, і його місце перебування їй в даний час невідоме, просить визнати його безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримали, просять її задовольнити.

Даючи пояснення, ОСОБА_2 вказала на те, що вона зустрічалась з ОСОБА_4 останній раз у 1997 році, і з цього часу його не бачила. Проживаючи в квартирі, що по пр-ту Перемоги, 4/8 у м.Нововолинську, зайво сплачує комунальні платежі, так як вони нараховуються і на ОСОБА_4 Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім їй потрібно для отримання субсидії на комунальні послуги. При цьому вказала на те, що до правоохоронних органів з приводу розшуку ОСОБА_4 не зверталась, ніяких інших мір по встановленню місця перебування останнього не приймала.

Заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності її представника.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував у шлюбі із заявником ОСОБА_2, який розірвано 14 вересня 2005 року, що стверджується копією рішення Нововолинського міського суду від 15.11.2003 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ №003413 (а.с.6,7).

Із довідки з місця проживання про склад сімї, виданої 31 серпня 2015 року ЖЕК №3 ЖКО Нововолинської міської ради слідує, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Як вбачається із копії витягу про державну реєстрацію прав та копії технічного паспорта, квартира, що за адресою: пр-т Перемоги, 4/8, м.Нововолинськ Волинської області, належить на праві приватної власності ОСОБА_5, яка є дочкою заявника ОСОБА_2 (а.с.9, 10-12).

Допитана як свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала на те, що проживає по-сусідству із заявником ОСОБА_2 з 2003 року. За весь час проживання в будинку їй нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_4, і починаючи з часу вселення в будинок вона ніколи його не бачила.

Свідок ОСОБА_7 ствердила про те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1955 року, і є сусідкою заявника. ОСОБА_4 вона не бачила за місцем проживання з 1997 року.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Згідно положень ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, як пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні не надали доказів, які б підтверджували безвісну відсутність ОСОБА_4, також таких доказів не містить і заява про визнання цієї особи безвісно відсутньою.

Як слідує з пояснень заявника в судовому засіданні, вона не зверталась з приводу розшуку ОСОБА_4 до правоохоронних органів, також не намагалась встановити місце знаходження ОСОБА_4 за допомогою родичів, знайомих, тощо.

Суд ставить під сумнів достовірність і правдивість фактів, наведених заявником, так як під час судового розгляду встановлено, що 27 грудня 2010 року було укладено договір дарування квартири, що АДРЕСА_1, де заявник ОСОБА_2 діяла як дарувальник від свого імені та на підставі довіреності, посвідченої консулом Посольства України у Португальській Республіці ОСОБА_8 24 лютого 2010 року за реєстровим №323, від імені ОСОБА_4 як представник дарувальника.

Дана обставина підтверджує той факт, що заявнику ОСОБА_2 відоме місце перебування ОСОБА_4 Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце проживання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, що стверджується дослідженою довідкою з місця проживання про склад сімї (а.с.8).

Отже, не може вирішуватися питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, якщо особа хоча і відсутня, але є інформація про місце її перебування.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки вони не підтверджують факту відсутності відомостей у заявника про місце перебування її колишнього чоловіка ОСОБА_4, а лише вказують на відсутність останнього у місці його постійного проживання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, приймаючи до уваги те, що заявником ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 в судовому засіданні не надано доказів, які б підтверджували безвісну відсутність ОСОБА_4, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про визнання останнього безвісно відсутнім немає, а тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 212-215, 234, 235, ст.ст.246-249 ЦПК України, на підставі ст. 43 ЦК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, безвісно відсутнім відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Народні засідателі підписи

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка