У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи за межі України - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області ОСОБА_1 за погодженням з начальником відділу ОСОБА_3 надав до суду подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України громадянина України посадової особи підприємства боржника - ОСОБА_2, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, а саме: виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області № 1-612/2012 від 30.01.2013 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 114577,52 грн.; виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області № 357/9826/13-ц від 23.01.2014 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_4 шкоди, спричиненої її дочці ОСОБА_5, внаслідок смерті годувальника 480 грн., щомісячно за період з 27.09.2011 року до досягнення дитиною 23-х років; виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області № 1-612/2012 від 05.02.2013р. про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 57400 грн.; виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області № 357/9826/13-ц від 23.01.2014 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь держави судового збору в сумі 229,40 грн.. В добровільному порядку посадова особа підприємства боржника рішення судів не виконує, борги не сплачені. Посадовою особою цього підприємства є ОСОБА_2, код НОМЕР_1, за підприємством боржником зареєстроване майно, а саме автотранспортні засоби, на яке оголошено розшук. Також, на майно підприємства боржника накладений арешт. Вчинені державним виконавцем заходи не призвели до виконання рішень суду, хоча були вжиті всі передбачені законом заходи з примусового виконання рішень. Підприємство зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1, Торгова площа, 2/1, на вказану адресу направлені постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, які боржником отримані. Посилаючись на зазначені обставини, з посиланням на ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, головний державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішеннями суду; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Представник міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, розглянувши подання, дослідивши надані додатки, дійшов висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", громадянинові, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього до виконання зобовязань.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" "державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України. Суд вважає, що обмеження даного конституційного права є крайньою мірою, яка може бути використана лише тоді, коли всі передбачені законом виконавчі дії не дали позитивного результату щодо стягнення з боржника суми боргу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суду не надано доказів наміру ОСОБА_2 покинути територію держави Україна, доказів про наявність у нього закордонного паспорту, доказів про те, що ним були оформлені візові документи, які підтверджують факт виїзду його за кордон та доказів про ухилення ним як керівника підприємства-боржника від виконання зобовязань. До суду не надано докази того, що він викликався до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ у Київській області чи повідомлявся щодо виникнення заборгованості по сплаті заборгованості.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що керівник вищевказаного підприємства має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Виходячи з цього, даний закон передбачає два способи судового обмеження у праві виїзду за кордон - тимчасове затримання чи вилучення паспорту.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

З матеріалів доданих до подання державного виконавця вбачається, що на виконанні у міському відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів Білоцерківського міськрайонного суду, в тому числі: № 1-612/2012 від 30.01.2013 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 114577,52 грн.; № 357/9826/13-ц від 23.01.2014 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_4 шкоди, спричиненої її дочці ОСОБА_5 внаслідок смерті годувальника 480грн., щомісячно за період з 27.09.2011р. до досягнення дитиною 23-х років; № 1-612/2012 від 05.02.2013р. про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 57400грн.; № 357/9826/13-ц від 23.01.2014 року про стягнення з Підприємства Всеукраїнської громадської організації «Спілка інвалідів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС «Афон» на користь держави судового збору в сумі 229,40грн.. Постановами про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2013 року, від 08.02.2013 року, від 19.02.2014 року, від 24.03.2014 року відкрито виконавчі провадження по зазначених рішеннях суду.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження ( в редакції Закону України від 04.11.2010р.) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Як вбачається з матеріалів подання, доказом ухилення підприємства - боржника від виконання обов»язку по сплаті боргу є неодноразові вимоги про сплату боргу, направлені на адресу підприємства. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник після отримання постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та вищевказаних вимог ухиляється від виконання рішень суду та не наведено фактів, з яких можна було б зробити висновок про необхідність заборони виїзду керівника підприємства-боржника за кордон.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що за таких обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження" ст.ст. 1, 11, 60, 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи за межі України - ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7