АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6578/15 Справа № 2-471/08 Головуючий у 1 й інстанції - Гречаний В.А. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2007 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У серпні 2006 року ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2006 року вищезазначені позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя об'єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У судовому засіданні сторони виявили бажання укласти мирову угоду і представили суду заяву про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2007 року затверджено мирову угоду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд, оскільки вважає, що ухвала першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апелянт вважає, що судом не враховано положення ч. 5 ст. 175 ЦПК Українипро те, що якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Крім того, апелянт вважає, що суд здійснив інтерпретацію мирової угоди, зокрема по своєму розумінню виклав її умови.

Крім того, апелянт вважає, що суд відступив від змісту мирової угоди.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції визнав мирову угоду, яка не відповідача закону, а саме зазначала, що відповідно до положень ЦК України поділ майна можливий лише між його співвласниками (ст..ст. 367,372 ЦК України). Не може бути предметом поділу майно, яке не перебуває у спільній частковій або сумісній власності, а також у цьому поділу не може брати участь особа, яка не є співвласником.

На час виникнення спірних відносини, питанням здійснення державної реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно віднесено до компетенції БТІ. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 1952 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначено Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із п.2.1 Тимчасового положення для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Де правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація, зокрема, є ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Статтями 208, 209 ЦПК України визначено, що судові рішення викладаються у двох формах: ухвали та рішення. У розумінні чинного законодавства, термін судове рішення слід вважати родовим, судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення, тобто, у розумінні поняття судове рішення є його різновиди: рішення суду; додаткове рішення; заочне рішення, ухвала суду, ухвала судді; окрема ухвала; судовий наказ. Таким чином, рішення суду винесені у вигляді ухвали, мають утотожнюватись із судовим рішенням яким закінчується по суті розгляд справи та ухвалюються іменем України. Процесуальні ж ухвали, постановлюються судом при розгляді справи і ними не закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 31 ЦПК України встановлено, що сторони у справі можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу. Саме до ухвалення судового рішення, у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди, суд роз'яснює сторонам наслідки такого

рішення.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Тобто, мирова угода це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмет спору, який відповідно до позовної заяви складається з суті та змісту правовідносин сторін та є матеріально правовою вимогою позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, або яка зачіпає права та інтереси інших осіб або стосується інших правовідносин.

Як убачається з матеріалів справи, саме позивач ОСОБА_2 первісно звернулась до суду 20 липня 2006 року з вимогами про розподіл спільного сумісного майна подружжя на підставі ст.ст. 60,70,71 СК України та уточнивши свої вимоги просила суд розділити спільне сумісне майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2, визнавши за нею право власності на 2/3 частини домоволодіння, виділивши цю частину в натурі, а за відповідачем визнати право власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння і виділити йому цю частину в натурі.

Крім того, як убачається з протоколу судового засідання від 07 листопада 2007 року, саме позивачкою у справі - ОСОБА_2 було заявлено пропозицію укласти мирову угоду. Просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_2 з виділом в натурі даного або у ? частині з земельною ділянкою по першому варіанту висновку судової будівельно- технічної експертизи № 489/490 від 20.04.2007 року, а саме: квартиру №2 з прилеглою до неї земельною ділянкою. Крім того, в рахунок погашення судових витрат запропонувала, щоб відповідач сплатив їй 75 грн. до 14.01.2008 року. Відповідач у справі ОСОБА_3 не заперечував проти укладення мирової угоди на зазначених позивачкою умовах та просив і у його відношенні визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_2 з виділом в натурі даного або у ? частині з земельною ділянкою по першому варіанту висновку судової будівельно- технічної експертизи № 489/490 від 20.04.2007 року, а саме: квартиру АДРЕСА_2. Також з вказаного протоколу судового засідання убачається, що питання щодо мирової угоди, запропоноване саме позивачкою, вирішувалось у судовому засіданні за участю безпосередньо сторін у справі: позивачки та відповідача, а також і за участю їх адвокатів.

Крім того, суду для визнання було надано заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду у письмовому вигляді (а.с.152,153), які підписані сторонами, і даний факт позивачкою не оспорювався. Текст заяви містить посилання, що наслідки закриття провадження у справі у зв»язку з укладанням мирової угоди, передбачені ст. 206 ЦПК України сторонам відомі і зрозумілі, а тому сторони і просили затвердити мирову угоду.

Як убачається з тексту заяви про затвердження мирової угоди та мирової угоди сторони зазначили:

ми, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачі і позивачі з різних сторін, по даній цивільній справі, яка знаходиться на розгляді у Новомосковському міськрайонному суді, за позовами про поділ нерухомості в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, домоволодінням, на підставі належного нам відповідно до ст. 175 ЦПК України, уклали мирову угоду. Згідно з умовами мирової угоди ОСОБА_2, належить на праві власності, згідно висновку експерта № 489/490 від 20.04.07 року додаток № 3 варіант №1 квартира АДРЕСА_1, яка відображена зеленим кольором, даної експертизи. Земельна ділянка загальною площею 1000 м., з надвірними побудовами згідно з додатком № 4, що зображено зеленим кольором вказаної експертизи.

За ОСОБА_3 закріпити право власності згідно висновку експерта № 489/490 від 20.04.07 року додаток № 3 варіант № 1 квартиру АДРЕСА_2, які відображені жовтим кольором.

Земельну ділянку загальною площею 1000 м., з надвірними побудовами згідно з додатком №4, що зображено жовтим кольором вказаної експертизи.

Земельну ділянку зображену на додатку № 4, варіант № 1 зображену червоним кольором, що складається з трьох окремих часток, площею 10,91 м.кв., залишити у спільному користуванні сторін.

Згідно з взаємною домовленістю усі перебудови по висновках експертизи сторони здійснюють за свій рахунок.

ОСОБА_3 зобов'язується сплатити 75 гривень, що складають вартість сплати за експертизу. Інших вимог один до одного не маємо.

Оскільки, саме при вирішенні майнового спору, який підлягатиме в установленому законом порядку подальшій реєстрації, судом складається документ, що матиме силу правовстановлюючого, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, не здійснив інтерпретацію мирової угоди, зокрема по своєму розумінню виклав її умови та не відступив від змісту мирової угоди, а виклав резолютивну частину оскаржуваної ухвали з урахуванням вимог чинного законодавства до документів що мають силу правовстановлюючих та на підставі: позовних вимог сторін, вимог заяви про затвердження мирової угоди, самої мирової угоди та висновку судової будівельно-технічної експертизи № 489/490 від 20.04.07 року, а саме: додатку № 3 варіанту № 1 про що було зазначено сторонами у тексті мирової угоди.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування ухвали не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез