22 грудня 2015 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
позивача ОСОБА_1
представників органу опіки ОСОБА_2
прокурора Перекупка К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації,
Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Свій позов позивачка аргументувала тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 1998 по 2005 рік. Від даного шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_4. Зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров»я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує небхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Тобто відповідач взагалі не займається вихованням та утриманням своєї доньки. Враховуючи наведене просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просила суд задовольнити позов. Суду пояснила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі від якого вони мають доньку ОСОБА_4. Після розлучення, а саме з 2005 року, вони мешкають окремо. Дитина залишилася проживати разом з матір'ю, тобто з нею. За час проживання в м.Авдіївка відповідач не цікавився життям дитини, не надав їй матеріальну допомогу. Вона вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В 2006 році рішенням суду були задоволені її вимоги і стягнуті на її користь аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4. Але, з 2006 року відповідач свої обов»язки щодо утримання неповнолітньої дитини не виконує. Лише один раз, в 2014 року, вона отримала від нього аліменти в розмірі 1600,00 гривень. Зазначає вказані кошти він сплатив бо йому повідомили про те, що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Після цього будь-яких коштів на утримання дитини вона від відповідача не отримувала. Вона фактично сама піклується, виховує та утримує їх спільну доньку. В 2009 році вона разом з донькою переїхали проживати до м.Києва. За весь цей час відповідач лише декілька разів дзвонив до доньки, але зі змісту їх розмов вона розуміла, що відповідач лише формально це робить і доля дитини його не цікавить.
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи були письмово, належним чином повідомлені.Причину своєї неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судовому засіданні позивачка наполягала на розгляді справі і не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Інші учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду справи без участі відповідача, який не з»явився.
Керуючись правилами статі 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі, направив за місцем мешкання останніх копію рішення суду для відома.
Представник органу опіки та піклування ОСОБА_2 позов підтримала і суду пояснила, що в ході проведеної перевірки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, органом опіки та піклування було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 мешкає разом зі своєю матір'ю, яка є позивачем у справі. На протязі останніх десяти років батько - відповідач по справі, з донькою не спілкується. Матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоров»ям доньки, має заборгованість зі сплати.аліментів. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Неповнолітня ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує вимоги матері і хоче, щоб її батька ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно неї. Вона розуміє наслідки цих дій, але вважає, що раз батько не піклується про неї, то вона в дорослому віці також не повинна піклуватися про нього. Зазначила, що батько ніколи не спілкувався з нею як з донькою, його не цікавить її життя. Якщо він і дзвонить їй, що відбувається один раз на рік, то лише формально питає як її справи. За весь час батько ні разу не вітав її зі святами, з днем народження. Також батько ніколи не дарував їй подарунків, не надавав матеріальну допомогу. Тому вважає, що її батька слід позбавити батьківських прав відносно неї.
Прокурор Перекупка К.І. підтримала позовні вимоги позивача і вважала можливим їх задовольнити, враховуючи встановлені в ході судового засідання обставини.
Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, думку неповнолітньої, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
В судовому засіданні встановлено.
Згідно свідоцтва одруження (а.с.5) та свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998 року по 01.12.2005 року
Згідно свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
З довідки від 15.06.2015 року №106 (а.с.33) вбачається, що ОСОБА_4 з 2005 по 2009 навчальний рік навчалась у Авдіївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №7.
З довідки від 16.06.2015 року №104 (а.с.34) вбачається, що ОСОБА_4 з 19.11.2010 року по дев'ятий клас навчалась у школі І-ІІІ ступенів №1 Шевченківського району м.Києва та вибула у зв'язку закінченням курсу базової загальної середньої освіти 17.06.2014 року.
Згідно характеристики ОСОБА_4 (а.с.35), остання навчається з 2014 року у ліцеї «Універсум» Шевченківського району м.Києва, її вихованням займається мати, батько ніколи не відвідував навчальний заклад, вихованням та навчанням доньки ніколи не цікавився.
З пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено, що остання не заперечує проти позбавлення її батька, відповідача по справі, батьківських прав відносно неї. З її пояснень також встановлено, що з батьком вона не спілкується, її життям він не цікавиться, не піклується про неї, не займається її вихованням та забезпеченням
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що відповідач за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, але з 2006 року відповідач свої обов'язки щодо утримання неповнолітньої дитини не виконує, наведене підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 (а.с.30-31) та з якого вбачається, що за період з 27.07.2006 року по 15.10.2015 року ОСОБА_3 систематично не сплачує аліменти, що підлягають стягненню, загальна сума заборгованості станом на 15.10.2015 року складає 102105,54 грн.
Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.
Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.06.2015 року щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити громадянина ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Враховуючи наведене, а також те, що судом достовірно встановлено, що батько - відповідач у справі, не займається вихованням та утриманням дитини, не створює належних умов проживання, розвитку дитини, самоусунувся від виховання і утримання своєї доньки - ОСОБА_4, і не має наміру і бажання вчинити будь-які дії на виправлення цієї ситуації, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 підлягають задоволенню.
Статею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка при звернені до суду сплатила судовий збір в розмірі 487,20 грн. (а.с.15), тому ця сума повинна бути стягнута з відповідача.
На підставі ст.ст.164-167 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Авдіївка Донецької області, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн. ( чотириста вісімдесят сім гривен 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію заочного рішення, не пізніше трьох днів з дня його проголошення, направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням для відома.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 22 грудня 2015 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 25 грудня 2015 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

22.12.2015