24 грудня 2015 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючого судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду в м. Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на непрацездатну дружину,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання та утримання малолітньої дитини. Свій позов ОСОБА_1 аргументує тим, що вони з відповідачем з 22.02.2013 року перебувають у шлюбі. Від цього шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки, як матір цієї дітей не надає. Відповідач працює у ТОВ «Шахта «Білозерська» має постійний заробіток. Позивачка просить стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку відповідача відповідача з дня подачі позовної заяви до досягнення ним повноліття та на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач аліменти на користь інших осіб та утримання інших дітей не сплачує.
Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, позивач не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З копії свідоцтва про шлюб (а.с.5) вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 22.02.2013 року у виконавчому комітеті Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області.
Копією свідоцтва про народження серія 1-НО № 543658, виданим виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.4).
Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, для визначення розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.
Керуючись вимогами ст.180-183 СК України, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що на його утриманні інших малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача.
Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 08.12.2015 року. Тому аліменти на дитину повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання, суд керується наступним.
Довідкою АОСББ «Сузірья-1» від 17.11.2015 року підтверджується, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою м.Білозерське, вул..50 років Жовтня, 16/4 (а.с.6).
Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тобто вищевказані вимоги Сімейного кодексу України передбачають ряд підстав коли дружина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років: це по-перше з нею повинна проживати дитина, по друге - якщо її чоловік може надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина не залежить від її праці і не залежить від її матеріального становища.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на утримання від батька дитини ОСОБА_2, до досягнення дитиною, ОСОБА_3, трирічного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання позивачки, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.4 ст.84 право на утримання можливо за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_2, а також розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який потрібен для забезпечення мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини, який на момент розгляду справи становить 1378,00 гривень, а також можливість відповідача забезпечувати власне існування, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів.
Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 08.12.2015 року. Тому аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.80, 79, 84, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3, 88, 212-215, 224 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на непрацездатну дружину задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4., ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 обл, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4., ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 обл, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, починаючи з 08.12.2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років до 23.07.2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення направити відповідачу, для відома.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

24.12.2015