Справа № 2-68/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1, у складі;

Головуючого , судді : Т.І. Тимошенко,

при секретарі : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судновому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2 про відновлення частково втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2471/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна, про визнання одноособового права власності на частину майна придбаного у шлюбі,-

В С Т А Н О В И В ;

В Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 із заявою звернувся ОСОБА_5 про відновлення частково втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2471/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна, про визнання одноособового права власності на частину майна придбаного у шлюбі.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_5, в своїй заяві зазначив що, відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2011 року за, ОСОБА_4 та за ОСОБА_3 на кожного окремо, було визнано право власності на 1/2 спільного сумісного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до вказаного рішення за ОСОБА_5 було визнано 1/3 частину спільної сумісної власності квартири № 2, що становить 2/5 частини будинку № 72 по вулиці Свірській в місті Кривому Розі.

14 лютого 2006 року Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 було винесено ухвалу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-я особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, в якій суд ухвалив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - постановою по цивільній справі № 2-2471/05 від 14 лютого 2005 року, що винесено Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 міститься обтяження нерухомого майна, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3.

16 червня 2015 року, Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу відповідно до якої було скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2006 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, зареєстровану на ім'я ОСОБА_6.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На сьогоднішній день по вищевказаній цивільній справі винесено рішення суду, яке набрало законної сили, однак арешт з вказаного майна досі не знято, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2015 року.

Однак в матеріалах вказаної цивільної справи не міститься ані постанова вказана у відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ані ухвала, якою можливо було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскільки судове провадження було частково втрачено в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4, тому він просив суд постановити рішення яким відновити частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2471/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна, про визнання одноособового права власності на частину майна придбаного у шлюбі в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5.

В судове засідання представник заявника не зявився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій вимоги підтримав у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_3, та ОСОБА_4, у судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи вони були сповіщені належним чином.

Судом в судовому засіданні встановлено що, рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2011 року за, ОСОБА_4 та за ОСОБА_3 за кожним окремо, було визнано право власності на 1/2 спільного сумісного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до вказаного рішення за ОСОБА_5 було визнано 1/3 частину спільної сумісної власності квартири № 2, що становить 2/5 частини будинку № 72 по вулиці Свірській в місті Кривому Розі.

14 лютого 2006 року Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 було винесено ухвалу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-я особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, в якій суд ухвалив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - постановою по цивільній справі № 2-2471/05 від 14 лютого 2005 року, що винесено Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 міститься обтяження нерухомого майна, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3.

16 червня 2015 року, Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу відповідно до якої було скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2006 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, зареєстровану на ім'я ОСОБА_6.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На сьогоднішній день по вищевказаній цивільній справі винесено рішення суду, яке набрало законної сили, однак арешт з вказаного майна не знято, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2015 року.

При перевірці матеріалу вказаної цивільної справи встановлено що, в матеріалі даної цивільної справи не міститься дані про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_3, що свідчить про втрату провадження в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд вивчивши, заяву, та матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_2 повинна бути задоволено у повному обсязі на підставі ст. 402-409 ЦПК України, .

Керуючись ст. 402-409 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В ;

Заяву ОСОБА_2 про відновлення частково втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2471/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна, про визнання одноособового права власності на частину майна придбаного у шлюбі задовольнити.

Відновити частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2471/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна, про визнання одноособового права власності на частину майна придбаного у шлюбі в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя Т.І. Тимошенко