Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Крамаренко А.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 310/6670/15
22 грудня 2015 року Справа № 22ц/778/6093/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Дашковська А.В., Подліянова Г.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, Приватного підприємства "Просвіта" про стягнення позики,-

в с т а н о в и л а :

У Бердянському міськрайонному суді Запорізької області знаходиться на розгляді справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Приватного підприємства "Просвіта" про стягнення грошової суми за двома договорами позики, за кожним по 200 000 грн.. Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 є поручителями боржників.

04 серпня 2015 року суддею прийнята ухвала про забезпечення позову. Суд здійснив арешт квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та на квартири: № 9 по вул.Червона,15 у м.Бердянськ, № 125 по вул.Артема,67 у м.Запоріжжі, автомобіль "Toyota RAV-4" реєстраційний номер АР4664CI, належні відповідачу ОСОБА_1.

Посилаючись на те, що названа ухвала прийнята з порушенням процесуального закону ОСОБА_1 прохала її скасувати та передати питання для нового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо суд порушив порядок його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що у суді визначається спір щодо стягнення з позичальників ОСОБА_3 і Приватного підприємства "Просвіта" та поручителів ОСОБА_4 і ОСОБА_1В на користь позивача заборгованості за двома договорами позики за кожним по 200 000 грн..

З метою гарантування виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (ст.151 ЦПК).

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Як висновок, вжиті засоби забезпечення позову в цивільному процесі мають тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового рішення.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що суд вправі вжити заходів до забезпечення позову в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У своєму зверненні до суду з питання забезпечення позову позивач покликав суд накласти арешт на квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та на квартири: № 9 по вул.Червона,15 у м.Бердянськ, № 125 по вул.Артема,67 у м.Запоріжжі, автомобіль "Toyota RAV-4" реєстраційний номер АР4664CI, належні відповідачу ОСОБА_1.

Аргументи клопотання пояснюються наявністю: грошового зобов'язання позичальника за договорами позики і поруки.

Загальний розмір такої заборгованості становить 400 000 грн.

Цивільно-процесуальним законодавством передбачено право суду забезпечити позов (ст.151 ЦПК).

Позов може бути забезпечений арештом майна (ст.152 ЦПК).

Суд наголошує, що адекватність (співмірність) заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу) про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За змістом ст.57,179,214 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ст.60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Як суд зазначав предметом спору у справі є повернення суми позики, у розмірі 400 000 грн., тому, застосовуючи захід до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника (дві квартири та автомобіль), суд першої інстанції мав проаналізувати, наскільки достатньо обґрунтованим є припущення позивача про те, що грошові кошти відповідача можуть зникнути та вартість майна на яке пропонується накласти арешт.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, судом не було здійснено оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не проаналізовано реальність загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Також в матеріалах справи не має жодного доказу на підтвердження ціни майна та обставин, викладених в заяві про забезпечення позову.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст.59 ЦПК обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 59 ЦПК містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

На думку колегії суддів, позивачем не було переконливо доведено, а судом першої інстанції не були з'ясовані вартість майна та обставини, з якими пов'язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову в обсязі окресленому у клопотанні про забезпечення позову.

В такому разі, оскаржувана ухвала прийнята не у відповідності до процесуального закону, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.307,312,313,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2015 року про забезпечення позову у цій справі в частині накладення арешту на квартири: № 9 по вул.Червона,15 у м.Бердянськ, № 125 по вул.Артема,67 у м.Запоріжжі та автомобіль "Toyota RAV-4" реєстраційний номер АР4664CI, належні відповідачу ОСОБА_1 скасувати.

Справу передати на новий розгляд цього питання.

Ухвала судової колегії не оскаржується.

Головуючий: Судді: