Справа № 379/781/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Зінкін В.І.,

при секретарі: Іванченко Т.Б.,

за участю позивача:ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, укладеного між нею та ТОВ «Відродження» 01.06.2012 року, зареєстрованого 02.11.2012 року за № 02608, зобовязання відповідача передати їй земельну ділянку, що перебувала в оренді. Свої вимоги обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем тривалий час діяв договір оренди землі. Її примірник договору оренди землі на руки не видався. За результатами роботи ТОВ «Відродження» у 2014 році вона отримувала плату за оренду землі. Розрахунок проводився невчасно і за завищеними цінами, які не відповідали вартості продукції з огляду на її класність(зерно) і якість (олія). Орендну плату отримувала частками, останній раз у лютому 2015, що суперечить п. 2.4 Договору оренди землі, який є його істотною умовою. Вважає, що станом на 23.04.2015 року відповідач з нею в повній мірі не розрахувався. Ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2014 рік від відповідача не отримувала. На неодноразові звернення до відповідача про проведення повного розрахунку відповідає відмовою. На її вимогу їй був виданий примірник договору від 01.06.2012 року і акт прийому передачі земельної ділянки без дати, вона дізналась що договір був укладений на новий строк без її відома та згоди. Підпис на договорі не її, довіреність на підписання договору вона нікому не давала. Вона двічі зверталась до відповідача із заявами про розірвання договору оренди землі, однак відповідей не отримала. Вважає, що порушено істотні умови договору, несвоєчасно і неповно видана орендна плата.

В судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримала та зазначила, що при отриманні орендної плати був вибір: в грошовій або натуральній формі. Вона обрала отримання орендної плати в натуральній формі. В 2014 році в рахунок орендної плати вона отримала 750 кг. пшениці та 750 кг. кукурудзи. В січні 2015 року вона отримала від ТОВ «Відродження» в рахунок орендної плати за 2014 рік 50 кг. цукру, а в лютому 10 л. олії. Вказала, що відповідач з нею у повній мірі не розрахувався, оскільки рахував по завищеним цінам. Так, на її думку, рахувати необхідно було по таким розцінкам: пшениця - 1600 грн/т., цукор 7 грн/кг, олія 10 грн/л. Ціну на кукурудзу вказати не може. В 2014 році пшеницю видавали нормальної якості. Крім того, відповідач не переорав їй город. В 2013 році вона також писала заяву про розірвання договору оренди землі. У 2013 році орендну плату отримувала. Вказала, що договір на даний час діє.

Представник позивача у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримала та пояснила, що у позивача був вибір отримання плати у грошовій або натуральній формі. Вказала, що на сьогодні договір діє. Відповідач і досі не розрахувався із позивачем. Цукор був виданий у січні 2015 року, олія у лютому 2015 року. Відповідач рахував за завищеними цінами, так пшеницю порахували першим класом, а видали пшеницю четвертого класу. Таким чином договір підлягає розірванню, оскільки відповідачем порушені його істотні умови: орендна плата за 2014 рік видавалась с порушенням строків, передбачених договором, та оцінювалась за завищеними цінами. Позивач звернулась із заявою до ТОВ «Відродження» про розірвання договору оренди, однак відповіді не отримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що доводи позивача про невчасний розрахунок є безпідставними, оскільки позивач отримала пшениці 750 кг. та кукурудзи 750 кг. до кінця 2014 року. Відповідно до договору оренди землі орендна плата складає три відсотки від грошової оцінки земельної ділянки. Грошова оцінка складає 67143,82 грн., відповідно орендна плата у 2014 році складала 2014,29 грн. Таким, чином передав у 2014 році пшеницю та кукурудзу в рахунок орендної плати, відповідач вже видав продукції на 2014,29 грн., повністю виконав умови договору у 2014 році. Навіть більше, у жовтні 2014 року позивач отримала 50 кг. цукру, що підтверджується подорожними листами вантажного автомобіля від 15.10.2014, 17.10.2014, 18.10.2014 та нарядом про розвезення цукру пайовикам по селу. Доставляли безпосередньо додому ОСОБА_1 В подальшому позивач отримала ще й олію. У позивача був вибір, отримати орендну плату у грошовій, або натуральній формі, вона обрала натуральну. Навіть, якщо розрахувати за цінами, які навела позивач, підприємство все одно видало продукцію пшеницею та кукурудзою на суму, передбачену договором. Раніше у позивача претензій щодо невиконання умов договору не було.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, надав заперечення проти позову, вказав, що позивач не підтвердила свої доводи про наявність заборгованості з орендної плати жодним належним доказом. Умови договору виконані у повному обсязі, оскільки ще у 2014 році позивачу були видані кукурудза і пшениця на суму більшу, ніж передбачено договором, а саме 2014,29 грн. Якість пшениці була добра. Ніякої класності продукції у документах ТОВ «Відродження» не зазначається. Додатково у жовтні 2014 року позивач отримала 50 кг цукру, що підтверджується подорожними листами. Цукор доставляли до будинку пайовиків. Також у січні 2015 року позивачу видали 10 л. олії. Таким чином, позивач отримала 750 кг пшениці по ціні 2000 грн/т. на сумму1500 грн, 750 кг кукурудзи по ціні 1680 кг/т. на суму 1260 грн, 50 кг цукру по ціні 10 грн/кг. на суму 500 грн, 10л. олії по ціні 14 грн/л. на суму 140 грн. Загалом вона отримала на суму 3400 грн. В позивачки був вибір отримати орендну плату в грошовій або натуральній формі, вона обрала натуральну. Раніше претензій щодо невиконання умов договору у позивача не було.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що у неї також укладений договір оренди землі із ТОВ «Відродження». Кукурудзу і пшеницю видавали восени 2014 року. Цукор видавали наприкінці 2014 року. Олію отримала весною 2015 року. Свідком отримання орендної плати позивачем не була.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що у нього також укладений договір оренди землі із ТОВ «Відродження». Цукор йому привезли додому, коли - не памятає. Олію видавали у 2015 році. Свідком отримання орендної плати позивачем не був.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що у неї також укладений договір оренди землі із ТОВ «Відродження». На початку січня 2015 року вона отримала цукор, його привезли додому. Олію видали у лютому-березні 2015 року. При отриманні орендної плати позивачем не була присутня.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що працює завідуючим складом ТОВ «Відродження». Позивач отримала 750 кг пшениці у вересні 2014 року, 750 кг кукурудзи - у листопаді або грудні 2014 року, 50 кг цукру у жовтні 2014 року, 10 л. олії у січні 2015 року. Одразу після того, як цукор привезли до ТОВ «Відродження», він був перевантажений та розвезений по домогосподарствам орендодавців.

Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту серії ЯД № 948365 позивач є власником земельної ділянки площею 2,7299 га, кадастровий номер :03:003:0017, розташованої на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. (а.с.10).

01.06.2012 року був укладений договір № 45 оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження» терміном на 5 років. Відповідно до п. 2.4 орендна плата виплачується щорічно до закінчення поточного року. Розмір орендної плати становить 3 відсотки від грошової оцінки земельної ділянки. Розрахунок орендної плати за домовленістю сторін може здійснюватися як у грошовому виразі, так і натуральною оплатою (продукцією с/г виробництва) або у будь-якому поєднанні перелічених форм. (а.с.11,12).

Відповідно до довідки № 1565 від 20.03.2015 року Відділу держземагенства у Таращанському районі Київської області вартість паю по Великоберезянській сільській раді становить 67143,82 грн. станом на 01.01.2014 року.(а.с.15).

Розмір орендної плати відповідно до договору складає 3% від 67143,82, тобто 2014,31 грн.

Позивач обрала натуральну форму оплати орендної плати.

В 2014 році позивач отримала 750 кг. пшениці та 750 кг. кукурудзи, що не заперечується сторонами, та підтверджується відомостями на видачу зерна та кукурудзи за оренду земельного паю за 2014 року.(а.с.39-42).

Відповідно до повідомлення № 57 від 15.04.2015 року Відділу статистики середні ціни реалізації сільськогосподарських культур за 2014 рік складає: пшениця 1934,4 грн./т., кукурудза 1579,9 грн./т.(а.с.50).

Розрахунок за означеними цінами: 750 кг. пшениці за ціною 1934,4 грн/т. складає 1450,8 грн; 750 кг кукурудзи за ціною 1579,9 грн/т. складає 1184.92 грн.

Отже, відповідачем до кінця 2014 року видано продукції на суму 2635,732 грн. Таким чином, відповідач своєчасно і в повному обсязі виконав умови договору, і доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Додатково відповідач видав позивачу 50 кг цукру та 10 л. олії, що не заперечується позивачем, та підтверджується відомостями на видачу цукру та олії за оренду земельного паю за 2014 рік, а також подорожними листами вантажного автомобіля від 15.10.2014 року, 17.10.2014 року, 18.10.2014 року, нарядом на розвезення цукру пайовикам.(а.с.45-49).

Даних, що підтверджують невиконання умов договору у попередніх роках суду не представлено. Суду надані лише копії заяв позивача від 10.01.2014 року та 06.02.2015 року, які ніяким чином не вказують на систематичність невиконання умов договору з боку відповідача.

Відповідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» N 161-XIV від 06.10.1998 року на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно до п. 4.3 договору №45 від 01.06.2012 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

При розгляді даного спору суд керується правовою позицію Верховного Суду України, висловленою у постанові № 6-146цс12 від 12.12.2012, відповідно до якої положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» N 161-XIV від 06.10.1998 року орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, передбачені вищезазначеними нормами права, оскільки відповідачем доведено, що у 2014 році в повному обсязі та своєчасно розрахувався з позивачем. Позивачем не доведено систематичність несплати орендної плати, оскільки не надано ніяких доказів щодо несплати орендної плати у минулому.

Доводи представника позивача про завищення ціни з боку відповідача на пшеницю шляхом завищення класу при розрахунку, спростовуються поясненнями позивача про те, що у 2014 році видавалась пшениця гарної якості.

Як вбачається з матеріалів справи, способом захисту порушеного права позивачем обрано позов про розірвання договору про оренду земельної ділянки.

Відповідно до принципу диспозитивності (стаття 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб із зазначених ними підстав та в межах заявлених ними вимог (стаття 31 ЦПК України). Отже, доводи позивача про те що вона не підписувала зазначений договір в сенсі розірвання договору оренди землі є неспроможними.

При таких обставинах позов підлягає залишенню без задоволення за необґрунтованістю.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Повне рішення виготовлено 22.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_9