Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2482/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

10.12.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

ОСОБА_2 головуючої,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 12 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 001-10142-120213, відповідно до якого банк відкрив ОСОБА_5 картковий рахунок на відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 15000,00 грн. з лімітом 14047,00 грн. Вказувало на те, що станом на 30.06.2015 року відповідач не виконує взяті на себе зобов?язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість у розмірі 21722,00 грн., яка складається з: тіла кредиту - 5497,00 грн., простроченого тіла кредиту - 9450,00 грн., заборгованісті за процентами за користування кредитом - 6775,00 грн.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат ОСОБА_6 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував скрутне матеріальне становище відповідача та його сім?ї, як учасника АТО. Вказує на те, що позивач не направляв їй повідомлення про заборгованість та, крім того, не погоджується з розміром заборгованості, вважаючи його необґрунтовано завищеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до кредитного договору №001-10142-120213 від 12.02.2013 року позивач відкрив відповідачці поточний картковий рахунок №3882 у національній валюті - гривні з використанням платіжної картки, надав їй кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 15000,00 грн. та встановив ліміт кредитної лінії на день укладення кредитного договору у сумі 14047,00 гривень зі сплатою відсотків,передбачених п.1.4 Тарифів на обслуговування платіжних карток у тарифному пакеті «Нова готівочка», а також сплатою інших платежів у розмірах, строки та на умовах передбачених договором.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Як видно з розрахунку заборгованості, 13.02.2013 року відповідачка зняла з карткового рахунку 14 800 гривень готівкою. За умовами тарифного пакету «Нова готівочка» держатель картки зобов»язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов»язкового мінімального платежу (ОМП), який складається із частки обов»язкового погашення тіла кредиту у розмірі 3% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1 0,0001% у день поповнення карткового рахунку), плати за обслуговування кредитного ліміту ( тариф 1.5 3,5% щомісяця від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості за рахунком станом на день нарахування станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів), овердрафту, процентів за недозволений овердрафт ( тариф 1.4.3 48% від суми), штрафу за прострочену заборгованість (тариф 3.1 0.01% від простроченої заборгованості ОМП, але не менше та/або не більше 150 грн. за кожен факт прострочення) та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками термін сплати заборгованості встановлено до 15 числа кожного місяця. Таким чином, відповідачка повинна була щомісяця здійснювати поповнення карткового рахунку у сумі 975 гривень ( 450 гривень у повернення кредиту та 525 гривень комісії).

За період з 15.03.2013 року по 30.06.2015 року ( день визначення заборгованості) ОСОБА_5 сплатила за кредитним договором 5 000 гривень (05.08.2013 року - 3000 гривень, 02.12.2013 року 2000 гривень).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 умов договору, станом на 30.06.2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 21722,00 грн., у тому числі: по тілу кредиту 5497,00 грн. ( сума кредиту, строк повернення якої ще не настав), по простроченому тілу кредиту -9450,00 грн., заборгованість за відсотками 6775,00 грн.

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з?ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідачки на те, що вона не погоджується з розміром заборгованості, не може бути взято судом до уваги, оскільки іншого розрахунку відповідачем не надано, також не надано належних та допустимих доказів щодо неправильності зазначеного розрахунку заборгованості та відсутності боргу за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що відповідно до ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Однак п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки зазначена норма стосується лише військовослужбовців, а не членів їх сімей. Статтею 18 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено вичерпний перелік соціальних гарантій прав членів сімей військовослужбовців, до яких не належить звільнення від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитними коштами.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7, який є чоловіком відповідачки, перебуває на військовій службі у зоні АТО з 22.07.2015 року. Заборгованість ОСОБА_5 визначена станом на 30.06.2015 року, тобто до початку особливого періоду.

Судом також не можуть бути взяті до уваги посилання ОСОБА_5 на те, що банк не вживав заходів, які передбачені постановою правління Національного банку України від 06.08.2009 року №461 «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів», якою схвалено Рекомендації щодо роботи банків з позичальниками-фізичними особами, які мають заборгованість за споживчими кредитами та потрапили у скрутне фінансове становище, оскільки відповідачкою не надано доказів щодо звернення до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про зміну свого фінансового становища разом із документами, які б його підтверджували.

Відповідно до ч.1. ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: