Справа №339/110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 12.07. 2008 року між ним та ОСОБА_2, в якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що шлюб носить формальний характер, вони вже тривалий час проживають окремо.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та уточнив позовні вимоги щодо місця проживання неповнолітнього сина з матір'ю ОСОБА_2 Позивач вказував, що наданий строк на примирення не вніс ніяких змін у відносини між ними, вони і надалі продовжують проживати окремо.

Відповідачка після відновлення провадження у справі по закінченню терміну на примирення у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Такі дії ОСОБА_2 не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши позивача, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 12 липня 2008 року у виконкомі Підберезької сільської ради, Болехівської міської ради згідно актового запису № 6 укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2В.( а.с. 4), у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, як підставу своїх вимог позивач вказував на те, що спільне життя не склалося, всі стосунки між ними припинено, збереження нормальних сімейних відносин виявилося неможливим, сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Оскільки відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, сторонам для примирення та збереження сім"ї надавався трьохмісячний строк , який не дав позитивних результатів.

Суд визнав, що шлюб між ними носить формальний характер, вони проживають окремо, між сторонами немає взаєморозуміння та поваги, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя.

Позивач наполягав на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім'єю. Відповідач теж не заперечувала щодо розірвання шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

При таких обставинах, враховуючи , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливими, шлюб існує формально, позивач категорично відмовляється перебувати в подальшому в шлюбі з відповідачкою, отже подальше його перебуванні у цьому шлюбі суперечило б його суттєвим інтересам, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4 за згодою сторін слід залишити на проживанні з матір'ю ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 2008 року у виконкомі Підберезької сільської ради, Болехівської міської ради актовий запис № 6, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матірю ОСОБА_2

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.