У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на частину будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2005 року ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, у якому просила визнати право власності на частину будинку.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2006 року позов ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Виділено ОСОБА_7 в будинковолодінні АДРЕСА_1 та визнано за ним право власності на 54/100 частини будинковолодіння. Виділено ОСОБА_6 в будинковолодінні АДРЕСА_1 та визнано за ним право власності на 46/100 частини будинковолодіння. Огорожу № 1 та № 2 залишено у спільному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2006 року повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку, з урахуванням норм ст. 292 ЦПК України, про те, що оскаржуваним ОСОБА_8 рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2006 року не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_8, а тому вона не є особою, яка має право оскаржити зазначене рішення.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судову ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д.Луспеник

В.А.Черненко