Справа № 755/5814/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Антипової Л.О.

при секретарі Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський РВ ГУДМС України у місті Києві, Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський РВ ГУДМС України у місті Києві, Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що прокуратурою Дніпровського району м. Києва встановлено, що на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах перебуває малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 26.09.2014 малолітню ОСОБА_1 за заявою матері ОСОБА_2 влаштовано до Центру захисту дітей «Наші діти» (далі - Центр) за адресою: м. Київ, просп. П.Тичини, 26-Б, де по теперішній час перебуває дитина.

До влаштування дитини до Центру вона проживала за адресою: АДРЕСА_1, з бабусею ОСОБА_4.

Державна реєстрація народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснена у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

У неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (старший син ОСОБА_2), що підтверджується довідкою КП «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» від 06.10.2014.

Мати дитини ОСОБА_1- ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_2. Разом із ними проживають діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9

Батько дитини ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 та не заперечує проти реєстрації доньки за місцем реєстрації матері ОСОБА_2, що підтверджується його заявою до служби у справах дітей Дніпровського районної у м. Києві державної адміністрації.

Відповідно довідки виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №998 від 24.10.2014 дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у селищі Линовиця Прилуцького району Чернігівської області не зареєстрована та не проживає.

Прокурор прокуратури Дніпровського району м. Києва Дашкевич К.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав викладених у ній, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідачів останні до суду не надсилали.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника Органу опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 26.09.2014 малолітню ОСОБА_1 за заявою матері ОСОБА_2 влаштовано до Центру захисту дітей «Наші діти» (далі - Центр) за адресою: м. Київ, просп. П.Тичини, 26-Б, де по теперішній час перебуває дитина.

До влаштування дитини до Центру вона проживала за адресою: АДРЕСА_1, з бабусею ОСОБА_4.

У неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (старший син ОСОБА_2), що підтверджується довідкою КП «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» від 06.10.2014.

Відповідно довідки виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №998 від 24.10.2014 дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у селищі Линовиця Прилуцького району Чернігівської області не зареєстрована та не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Батьки малолітньої ОСОБА_1, які не позбавлені батьківських прав щодо останньої, після її народження не здійснили реєстрацію місця проживання дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира придатна для проживання у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Враховуючи те, що малолітня ОСОБА_1 не має реєстрації місця проживання порушуються її майнові та житлові права.

Відповідно до ст. З Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері, є Закон України «Про охорону дитинства», норми якого узгоджуються із вищеназваними положеннями Конвенції «Про права дитини» та, на переконання суду, не можуть тлумачитися звужено.

У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правові відносини, які стосуються інтересів дитини, відповідно до вимог статті 8 Цивільного процесуального кодексу України та статті 3 Конвенції «Про права дитини», суд вважає пріоритетним надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання у сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За правилами, визначеними статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги думку прокурора, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав не порушення вимог законодавства України щодо охорони прав дитини, щодо не порушенням майнових та житлових прав дитини на користування житловим приміщенням та проживання у ньому.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський РВ ГУДМС України у місті Києві, Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 176, 177 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 37, 57, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський РВ ГУДМС України у місті Києві, Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт НОМЕР_1, виданий Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві 17.10.2012) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (паспорт НОМЕР_2, виданий Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській обл. __.11.2007) здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 12.06.2014) у Дніпровському районному відділі Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: