Ухвала

іменем україни

24 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових сум, за касаційною скаргою Данильченка Руслана Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача 166 485,01 грн за договором банківського вкладу від 31 січня 2014 року, 429 905,60 грн за договором про відкриття поточного рахунку від 16 червня 2005 року, 10 тис. грн моральної шкоди та 2 030,87 грн судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

27 січня 2015 року в позові ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 166 485,01 грн за договором банківського вкладу «Стандарт» від 31 січня 2014 року

№ SAMDNWFD300.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 430 134,30 грн за договором про відкриття і обслуговування поточного рахунку фізичної особи від 16 червня 2015 року № SAMDNO8065.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 2 036,49 грн витрат пов'язаних з явкою до суду.

Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі Данильченко Р.В., який діє в інтересах

ПАТ КБ «ПриватБанк», просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів, щодо укладення договорів та внесення грошових сум на рахунки, а також з того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не може відповідати за договором банківського вкладу та договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку, укладеними на території АР Крим, до припинення її окупації. Крім того, суд першої інстанції вважає, що виплати позивачу по її рахункам повинен здійснити АНО «Фонд захисту вкладників», який створений Російською Федерацією.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що факт укладення між сторонами спірних договорів депозитного вкладу та поточного рахунку і внесення позивачем депозитного вкладу та грошових коштів на поточний рахунок в установу банку підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами вищезазначених договорів (а.с. 5-7, том 1), квитанцією від 31 січня 2014 року про внесення ОСОБА_4 коштів на рахунок, що відкритий по договору депозитного вкладу грошової суми в розмірі 125 тис. грн (а.с. 74, том 1), що також підтверджується і п. 25 Договору депозитного вкладу від 31 січня

2014 року.

Також, апеляційний суд посилався на те, що у ПАТ КБ «Приватбанк» перед позивачем існують невиконані грошові зобов'язання і за договором про відкриття і обслуговування поточного рахунку фізичної особи від

16 червня 2005 року № SAMDNO8065, що підтверджується довідкою банку від 6 травня 2014 року № 25454952 (а.с. 15, том 1).

Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_4 має у ПАТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_1, який оформлено

16 червня 2005 року, і залишок грошових коштів на якому станом на 6 травня 2014 року складає 27 296,31 доларів США та рахунок «Стандарт»

№ НОМЕР_2 із залишком грошових коштів станом на 6 травня

2014 року у розмірі 125 тис. грн (а.с. 15, том 1).

20 травня 2014 року позивач звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій просила зняти обмеження з її рахунків та вивести їх з Криму на обслуговування до інших відділень банку на материковій території України, оскільки вона позбавлена можливості вирішувати всі свої фінансові проблеми у зв'язку з переїздом на проживання на материкову територію України, як і позбавлена грошових коштів для свого лікування, однак банком грошові кошти позивачу не були повернуті, і у відповідь на звернення, відповідач послався на припинення своєї діяльності на території Криму та на те, що відшкодування матеріальної шкоди в результаті тимчасової окупації покладається на державу, що здійснює окупацію (а.с. 13-14, том 1).

Отже, висновки апеляційного суду щодо стягнення указаних сум з відповідача на користь позивача є вірними, оскільки ОСОБА_4 надала всі наявні докази укладення з банком спірних договорів та внесення відповідних грошових сум, а відповідач не надав жодного доказу у спростування укладення договорів з позивачем, відкриття рахунків та внесення відповідних сум на них.

Відповідно до вказаного судова колегія дійшла висновку, що судом вірно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Данильченка Руслана Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна
Судді:М.В. Демяносов В.М. Коротун