Справа № 302/1111/15-ц
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.12.2015

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Міжгірського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

2 0 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про витребування від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 356 кв.м. та стягнення моральної шкоди 50 000 грн.

Заяву обґрунтовувала тим, що постановою Верховного Суду України від 10 червня 2015 року залишено в силі рішення Міжгірського райсуду від 29 травня 2014 року згідно якого визнано незаконним та скасовано рішення Міжгірської селищної ради та визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0999 га в смт. Міжгіря по вул. Коцюбинського, 8, що належав ОСОБА_5 в межах площі 356 кв.м., що прилягає суміжно до її земельної ділянки і яка була надана їй та ОСОБА_7 Міжгірською селищною радою у безстрокове користування для будівництва житлового будинку у 1989 році.

У серпні 2015 року вона дізналась, що земельну ділянку площею 0, 0999 га ОСОБА_5 за договором дарування від 13 жовтня 2014 року , реєстраційний номер 798 передав у дав своїй дружині - відповідачці ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_4 незаконно набули права власності на її земельну ділянку площею 356 кв.м і що своїми діями відповідачами заподіяно їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 50 000 гривень, то просила витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 356 кв.м та стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральну шкоду в 50 000 грн.

В суді позивачка та її представник позов підтримали повністю.

Відповідачі та їх представники будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи повторно в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили і суд вважає, що по справі слід провести заочний розгляд і прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача та їх представника, перевіривши і оцінивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення виходячи з такого.

Як убачається із встановлених судом обставин справи, що рішенням Міжгірського районного суду від 29 травня 2014 року ( справа № 302/1174/14-ц) задоволено частково позов ОСОБА_2І а саме: визнано недійсним і скасовано рішення Міжгірської селищної ради № 54 від 26.06.2008 р. про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку в смт. Міжгірї, вул. Коцюбинського, 8 ОСОБА_5 в межах площі 356 кв.м. та державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 459929 виданий ОСОБА_5 27.11.2008 р. на підставі рішення Міжгірської селищної ради від 26.06.2008 р. № 54 про право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га в смт. Міжгір я , вул. Коцюбинського, 8 для будівництва і обслуговування житлового будинку в межах площі 356 кв.м., що прилягає суміжно до земельної ділянки ОСОБА_2, наданої в користування для будівництва і обслуговування житлового будинку № 8-а по вул. Коцюбинського в смт. Міжгіря…

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 07 серпня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 10 грудня 2014 року скасовано рішення Міжгірського районного суду від 29 травня 2014 року і відмовлено в позові ОСОБА_2 щодо визнання недійсним та скасування рішення Міжгірської селищної ради № 54 від 26.06.2008 р. та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 27.11.2008 р. ОСОБА_5

Постановою Верховного Суду України від 10 червня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 7.08.2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 10.12.2014 року скасовано, та залишено в силі рішення Міжгірського районного суду від 29 травня 2014 року.

В процесі касаційного розгляду відповідач по справі ОСОБА_5 13 жовтня 2014 року укладає з відповідачкою ОСОБА_4 (дружиною) договір дарування , реєстраційний номер 798 за яким земельну ділянку площею 0,0999 га подарував останній.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 п. 3), ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо це майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до абзацу другого п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07 лютого 2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі постанова ПВССУ) розяснено, що у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Згідно абз. 1 п. 25 постанови ПВССУ набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для зясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням Міжгірського районного суду від 29 травня 2014 року яке залишено без змін постановою Верховного Суду України від 10 червня 2015 року підтверджено незаконність набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 в частині площі 356 кв. м. яка на праві постійного користування належить позивачці ОСОБА_2 і яка без правової підстави під час касаційного розгляду спору по цій ділянці була по договору дарування передана останнім своїй дружині ОСОБА_4.

Суд констатує, що ОСОБА_4 є недобросовісним набувачем спірної земельної ділянки площею 356 кв.м. яку їй подарував чоловік ОСОБА_5М, оскільки вона знала про спір на даній земельній ділянці та неодноразові судові процеси як в місцевому суді так і в апеляційній та касаційній інстанціях, що відбувалися за участю ОСОБА_5 і ОСОБА_2І,

З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 неправомірно відчужив (подарував) своїй дружині - відповідачці ОСОБА_4 частину спірної земельної ділянки площею 356 кв.м., що належить на праві користування ОСОБА_2, що дана площа земельної ділянки вибула із користування останньої поза її волею, що ОСОБА_4 набула права на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 356 кв.м. недобросовісно, а тому відповідно до ст. 387 ЦК України ОСОБА_2 має право на витребування належну їй земельну ділянку від ОСОБА_4.

Позов в цій частині підлягає до задоволення, оскільки є обгрунтовно доведеним.

Натомість суд вважає, що вимога позивачки про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди до задоволення не підлягає, оскільки не є доведеною належними доказами, ОСОБА_5 взагалі не може бути по даній справі відповідачем, оскільки земельна ділянка витребовується від ОСОБА_4, а не від нього.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Витребувати від ОСОБА_4 як недобросовісного набувача на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 356 (триста пятдесят шість) кв. метрів, яка знаходиться по вул. Коцюбинського, 8 в смт. Міжгіря, Міжгірського району, Закарпатської області і є суміжною до земельної ділянки ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В решті вимог, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано в Апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_8