Єдиний унікальний номер 234/2806/14-ц Номер провадження 22-ц/775/985/2015
Головуючий у 1 інстанції Ткачова С.М..
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів Канурної О.Д., Халаджи О.В.

за участю секретаря Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Астрон» про стягнення заборгованості за договором поруки

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 7 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення Краматорського міського суду від 7 жовтня 2015 року, яким у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2 дом Астрон» про стягнення заборгованості за договором поруки відмовлено, - та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк».

В обгрунтування апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» посилається на грубе порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неповноти огляду доказів та ненадання належної правової оцінки даним доказам, які були додані до позовної заяви і, зокрема на те, що суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем певними засобами доказування, передбаченими умовами договору, факту фактичної передачі прав вимоги, тобто підстави позову всупереч факту, встановленому в ухвалі суду від 17 квітня 2014 року, а саме зясовані обставини (факти), на які посилаються сторони; які обставини (факти) визначаються і проти яких заперечують сторони та проведені інші підготовчі дії; заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на додані до матеріалів справи ухвали господарського суду Донецької області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та постанову Донецького апеляційного господарського суду, які свідчать про те, що ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» не доведено недійсність договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року; заявник апеляційної скарги вважає, що встановлення судом факту відсутності належного підтвердження факту відступлення ПАТ «Кредитпромбанк» прав вимоги за кредитним договором є помилковим, оскільки позивачем до позовної заяви були додані документи, в яких містилися копія Витягу з Додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, де вказано про те, що даний кредитний договір з усіма договорами, які виступають по даному договору забезпеченням, перейшли до нового кредитора, тобто до позивача.

У судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи ПрАТ «ТОРГОВИЙ ОСОБА_3» заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Інші сторони у судові засідання апеляційного суду не зявлялися. Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Від представника ПАТ «Дельта Банк» 7 грудня 2015 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що на 8 грудня 2015 року призначено надзвичайно багато судових справ, а штат ПАТ «Дельта Банк» є обмеженим; зазначена заява апеляційним судом була задоволена і розгляд справи був відкладений на 22 грудня 2015 року; 21 грудня 2015 року від представника ПАТ «Дельта Банк» надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому повідомляється, що явка представника є утрудненою у звязку з АТО і крім того, на 22 грудня 2015 року призначено ще ряд судових засідань; виходячи з положень ч.2 ст. 158 ЦПК України у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено, про що постановлено мотивовану ухвалу і вирішено розглядати справу у відсутності представника ПАТ «Дельта Банк».

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 дом Астрон» був укладений кредитний договір № 3.3ДС/58/2010-КЛТ про надання позичальнику у майбутньому кредитів (траншів) в межах загальної суми 32 721 520,00 грн. строком до 20 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору зобовязання банку щодо надання кредитів та зобовязання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобовязання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами кредитного договору, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах.

Між ПАТ «Кредитпромбанк» та третьою особою були укладені до цього договору додаткові угоди: №1 від 29 грудня 2010 року; №2 від 29 грудня 2010 року; №3 від 29 грудня 2010 року; №4 від 29 грудня 2010 року; №5 від 29 грудня 2010 року; №5.1 від 19 грудня 2012 року; №5.2 від 19 грудня 2012 року; №5.3 від 19 березня 2013 року.

Позивач у позові посилається на те, що ПАТ «Кредитпромбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши обумовлені кредитним договором та додатковими угодами до нього грошові кошти. Позичальник обовязки щодо повернення кредиту в повному обсязі в установлені строки не виконав.

З метою забезпечення належного виконання третьою особою своїх зобовязань за кредитним договором 28 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 25ДС/58/ПО1/2010-КЛТ, відповідно до якого відповідач зобовязався солідарно відповідати перед банком у розмірі 3 400 000,00 грн. за своєчасну та повну сплату третьою особою обовязкових платежів на загальну суму у розмірі 3 400 000,00 грн. за кредитним договором.

26 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (покупець) та публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (продавець) укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 договір купівлі-продажу прав вимоги.

Відповідно до умов п. 2.1 договору купівлі-продажу прав вимоги продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги права вимоги переходять від продавця до покупця та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Пунктом 1.1. договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця.

Позивачем до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року акт приймання-передачі прав вимоги не надано.

Крім того судом першої інстанції встановлено, що позивач посилається на те, що станом на 16 лютого 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 42 432 282, 55 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 32 721 518,36 грн.; сума заборгованості за відсотками 7 114 339,38 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 132 725,81 грн.: розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків 463 699,00 грн.

На підтвердження цих обставин позивачем надані виписки по рахункам та виписки по рахункам, на яких обліковувалась заборгованість за кредитним договором з моменту відступлення АТ «Кредитпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» до 26 червня 2013 року та заборгованість третьої особи невідомо на яку дату, як докази.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем певними засобами доказування, передбаченими умовами договору, факту фактичної передачі прав вимоги, тобто підстави позову, оскільки сторонами по договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року передбачено, що фактична передача прав вимоги від продавця до покупця підтверджується актом приймання-передачі, але позивачем до позову не надано акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеному між ПАТ «Дельта Банк» (покупець) та ПАТ «Кредитпромбанк» (продавець). Ці ж обставини встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду (справа №905/3011/14-908/5764/14) від 28 липня 2015 року, а відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підпунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено можливість заміни кредитора у зобовязанні іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом 28 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 дом Астрон» був укладений кредитний договір №3.3ДС/58/2010-КЛТ про надання позичальнику у майбутньому кредитів (траншів) в межах загальної суми 32 721 520.00 грн. строком до 20 грудня 2018 року (п. 3.4.5. договору).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору зобовязання Банку щодо надання кредитів та зобовязання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та обовязки сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах.

28 грудня 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №25ДС/58/ПО1/2010-КЛТ, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязався солідарно відповідати перед банком у розмірі 3 400 000,00 грн. за своєчасну та повну сплату ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» обовязкових платежів на загальну суму у розмірі 3 400 000,00 грн. за кредитним договором.

Між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» були укладені додаткові угоди: №1 від 29 грудня 2010 року, №2 від 29 грудня 2010 року, №3 від 29 грудня 2010 року, №4 від 29 грудня 2010 року, №5 від 29 грудня 2010 року, № 5.1 від 28 листопада 2012 року, № 5.2 від 19 грудня 2012 року, №5.3 від 19 березня 2013 року.

26 червні 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (продавець) та ПАТ ОСОБА_5» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1414.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору купівлі-продажу прав вимоги продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги права вимоги переходять від продавця до покупця та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Пунктом 1.1 договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця.

З доданих до матеріалів справи документів, а саме ухвали господарського суду Донецької області від 25 квітня 2014 року, також вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» зверталось до господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» про стягнення заборгованості за кредитним договором №3.3ДС/58/2010-КЛТ від 28 грудня 2010 року в сумі 42 432 282 грн. 55 коп. Ухвалою господарського суду Донецької області від 21 березня 2014 року за вказаним позовом порушено провадження по справі. 24 квітня 2014 до господарського суду від ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, у прийнятті якої було відмовлено ухвалою господарського суду Донецької області від 25 квітня 2014 року.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 3 червня 2014 року зазначена ухвала господарського суду Донецької області від 25 квітня 2014 року залишена без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23 червня 2014 року не прийнята до розгляду та повернута ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» касаційна скарга з доданими до неї матеріалами на ухвалу Господарського суду Донецької області від 25 квітня 2014 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 червня 2014 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 13 листопада 2014 року ПАТ «Дельта Банк» зверталось до господарського суду Запорізької області з позовом до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 дом Астрон» про стягнення заборгованості за кредитним договором №3.3ДС/58/2010-КЛТ від 28 грудня 2010 року в сумі 42 643 011 грн. 75 коп., яка складалась із суми заборгованості в розмірі 32 721 518 грн. 36 коп., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 7 114 339 грн. 38 коп., суми пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 296 764 грн. 50 коп. та суми пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 510 389 грн. 51 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14 листопада 2014 року зазначена позовна заява і додані до неї документи були повернуті позивачу.

Зазначеною ухвалою також встановлено, що 11 березня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» зверталось до господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ «ОСОБА_2 дом Астрон» (не зазначаючи при цьому суму позову). В ухвалі також зазначено, що ухвалою господарського суду Донецької області від 15 травня 2014 року провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 дом Астрон» про стягнення заборгованості за кредитним договором №3.3ДС/58/2010-КЛТ від 28 грудня 2010 року в сумі 42 432 282 грн. 55 коп. було зупинено до розгляду апеляційної скарги відповідача та повернення справи до господарського суду Донецької області.

Разом з тим, з доданої до матеріалів справи копії постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28 липня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 дом Астрон» про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка залишена без змін постановою Вищого Господарського Суду України від 2 грудня 2015 року, вбачається, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено; при цьому судом встановлено, що 26 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (покупець) та ПАТ «Кредитпромбанк» (продавець) укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ договір купівлі-продажу прав вимоги, пунктом 2.3 якого передбачено, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги, а п.1.1 передбачено, що акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця; відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» суд виходив з того, що до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року акт приймання-передачі прав вимоги не надано.

Не надано такого акту і по даній справі.

Вважаючи помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність належного підтвердження факту відступлення ПАТ «Кредитпромбанк» прав вимоги за кредитним договором №3.3ДС/58/2010-КЛТ від 28 грудня 2010 року, в апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що позивачем було направлено позовну заяву з додатками, в яких містилася копія Витягу з Додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, де вказано про те, що даний кредитний договір з усіма договорами, які виступають по даному договору забезпеченням, перейшло до нового кредитора, тобто позивача.

Так, дійсно серед переліку додатків до позовної заяви після №26, під яким значиться копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, під №27 значиться копія Витягу з Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року. В матеріалах справи договір купівлі-продажу міститься на а.с. 102-107, а за ним на а.с. 108-110 підшитий документ, на який як на Витяг з Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року посилається ПАТ «Дельта Банк».

Аналізуючи зазначений документ апеляційний суд приходить до висновку, що його не можна вважати актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, оскільки він не містить змісту акту; сама по собі копія витягу з Додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року не може розглядатися як акт приймання-передачі, оскільки, як встановлено умовами договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, права вимоги переходять від продавця до покупця та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги, а не будь-якого іншого документу.

До апеляційного суду заявником апеляційної скарги (ПАТ «Дельта Банк») 7 грудня 2015 року надано клопотання про залучення до матеріалів справи копії акту приймання-передачі прав вимоги та витягу з додатку до нього.

Проте зазначений документ не може бути прийнятий апеляційним судом як доказ, оскільки відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Наданий акт і додаток до нього не досліджувався судом першої інстанції, а заявник апеляційної скарги не довів поважних причин, чому ним не був наданий такий акт до суду першої інстанції. Крім того, надана копія акту не містить інформації про приймання-передачу прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, а доданий до нього документ є зовсім нечитабельним.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Проте ПАТ «Дельта Банк» на підтвердження доводів апеляційної скарги не надав оригіналу акту і додатку до нього, а наявні в справі документи є суперечливими, нечитабельними.

Отже, доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: