Справа № 214/3463/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Латкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_4 підприємства ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання частки у спільному сумісному майні та визначення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнили та в останній його редакції просять суд: встановити факт належності ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на житло №С4476, виданого 16.11.1993 року ОСОБА_3 житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ОСОБА_1 народних депутатів, згідно розпорядження №С-5841 від 11.10.1993 року, яким встановлено право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2; визнати частково недійсною довідку №138065 від 04.02.2015 року видану КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_6, померлим 14.10.2005 року, та ОСОБА_2 права спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, по 1/3 частки за кожним; визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку кв. 51, буд. 40 по вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 14.10.2015 року, по 1/6 частці за кожною.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №С4476, виданого 16.11.1993 року ОСОБА_3 житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ОСОБА_1 народних депутатів, згідно розпорядження №С-5841 від 11.10.1993 року, на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. 14 жовтня 2005 року помер ОСОБА_6, в результаті чого відкрилась спадщина. ОСОБА_1, яка є дружиною померлого, та ОСОБА_2, яка є дочкою померлого, як спадкоємці першої черги, звернулись у встановленому законом порядку до Сьомої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька відповідно, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частка спадкодавця та співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не визначена. Крім того, відповідно до архівної довідки №138065 від 04.02.2015 року видної КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6, так як при реєстрації права власності працівником органу приватизації була допущена помилка, не було записано в архівну справу співвласника квартири на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи зазначені обставини, позивачі вимушені звернутися до суду з зазначеними вище вимогами.

Представник позивачів ОСОБА_7 та її довірителі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання зявились, однак в подальшому позивачі надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також вказали, що позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ОСОБА_3 благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення згідно чинного законодавства України.

Представник відповідача ОСОБА_4 підприємства ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилася, однак надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявивсь про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином, причини його не явки суду не відомі. Разом з тим, від Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області надійшли заперечення на позовну заяву, в якій останні просять змінити первісного відповідача - Реєстраційну службу Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області на належного відповідача - Криворізьке міське управління юстиції у Дніпропетровській області, а також відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області є структурним підрозділом Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та не має статусу окремої юридичної особи, а отже не є належним відповідачем по справі. Крім того обставини, що викладені в позовній заяві містять суперечності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

Згідно ст.ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх оспорюванних прав, а суд здійснює правосуддя захищаючи порушенні права осіб у спосіб, визначений законом України.

Відповідно до змісту ч.3,4 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вище зазначене суд вважає, що вимоги позивачів про встановлення факту належності ОСОБА_6, який помер 14.10.2005 року, правовстановлюючого документу, а також визнання за останнім 1/3 частки у праві спільної сумісної власності АДРЕСА_2, суперечить вимогам ст. 3 ЦПК України, ст.ст. 27-31 ЦПК України, оскільки судом не може вирішуватись питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у звязку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, а отже ці вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що вказані питання підлягають зясуванню при розгляді вимог позивачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом, як часток спадкодавця ОСОБА_6 в майні, що належало йому за життя на праві спільної сумісної власності, а саме АДРЕСА_2.

Судом також встановлено, що згідно змісту свідоцтва №С4476 про право власності на житло від 16 листопада 1993 року, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 44,95 кв.м. Зазначене свідоцтво видане згідно розпорядження №С-5811 від 11 жовтня 1993 року (а.с. 5, 7)

Крім того, відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 від 28.09.1993 року та доданої до неї довідки про склад сімї та займане приміщення, остання просила передати їй та членам її сімї: ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у власність квартиру АДРЕСА_3. (а.с. 38, 39).

За таких обставин, суд вважає можливим встановити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на житло №С4476, видане 16.11.1993 року ОСОБА_3 житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ОСОБА_1 народних депутатів, відповідно до змісту якого ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, згідно розпорядження №С-5841 від 11.10.1993 року.

Згідно змісту ч. 2 с. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, відповідно до вимог норм Закону та встановлених обставин, суд вважає, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожній окремо, належить по 1/3 частині у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 44,95 кв.м.

Разом з тим судом встановлено, що після смерті 14 жовтня 2005 року ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/3 частка у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_4, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до змісту свідоцтва про одруження, серії ІІ-АБ№869460, виданого 23 серпня 1969 року ОСОБА_8 бюро ЗАГС м. Кривого Рогу, ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_9 23 серпня 1969 року, після чого остання взяла прізвище на ОСОБА_6. (а.с.106)

Крім того, згідно свідоцтва про народження 03 липня 1984 року ОСОБА_2, її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_1. (а.с.108)

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької нотаріальної контори ОСОБА_10 від 24 лютого 2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого 14 жовтня 2005 року, оскільки частка спадкодавця та співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не визначена. (а.с.10)

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

За ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд приходить до висновку, що при встановлених обставинах, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями та мають право на спадкування у порядку першої черги 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_6 на момент смерті.

Виходячи з вище викладеного, керуючись зазначеними вимогами норм Закону, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню та визнанню за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 14.10.2015 року, по 1/6 частці за кожною.

В свою чергу, суд вважає, що позовні вимоги про визнання частково недійсною довідки №138065 від 04.02.2015 року виданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» є безпідставними, оскільки на момент державної реєстрації права власності до БТІ було подані данні в яких помилково не було зазначено позивача ОСОБА_2, як співвласника спірної квартири, що в судовому засіданні позивачами не заперечувалось, а отже зазначена довідка сформована на підставі архівних даних КП ДОР «Криворізьке БТІ», дійсність яких не оспорюється.

Керуючись ст.ст. 328, 384, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 7, 8, 10, 11, 60, 88, 212- 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить свідоцтво про право власності на житло №С4476, видане 16.11.1993 року ОСОБА_3 житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ОСОБА_1 народних депутатів, відповідно до якого ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, згідно розпорядження №С-5841 від 11.10.1993 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 44,95 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 44,95 кв.м.

Визнати 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6, спадковим майном ОСОБА_6, померлого 14 жовтня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 14 жовтня 2005 року, по 1/6 частці за кожною.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Євтушенко