АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2126/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48, 52 Баранов О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівБондаренка С. І. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6, третя особа: орган опіки та піклування Катеринопільської райдержадміністрації Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що відповідач ОСОБА_6 не виконує батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув її син ОСОБА_10, який був батьком її малолітніх онуків. Після смерті сина відповідачка її невістка ОСОБА_6 (у подальшому після реєстрації іншого шлюбу ОСОБА_6) належним чином не опікувалася дітьми, жодної допомоги на утримання дітей, які з грудня 2011 року проживають окремо від матері та перебувають на повному утриманні позивача не надавала. Не бере участі у лікуванні та вихованні дітей, не цікавиться їх життям і здоров'ям. За весь час перебування дітей у позивача, відповідач лише декілька разів відвідувала дітей. До того ж, відповідачка отримувала допомогу на дітей у зв'язку із втратою годувальника, але використала отримані кошти на власні потреби.

Враховуючи не виконання відповідачкою обов'язків щодо виховання та утримання дітей та фактичного її самоусунення від виховання дітей, ОСОБА_7 просила суд позбавити відповідачку батьківських прав на синів ОСОБА_12 та ОСОБА_9 та передати малолітніх дітей під опіку ОСОБА_7 та визнати її опікуном.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_6 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на необгрунтованість рішення суду та його невідповідність вимогам Сімейного кодексу України, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_7 відмовити повністю та вирішити питання про визначення місцем проживання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою проживання матері ОСОБА_6, а саме: АДРЕСА_1.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення чи зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факти ухилення відповідачки від виконання нею своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, зокрема мати не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовку до самостійного життя, протягом тривалого часу не спілкувалася з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, є підставою для позбавлення її батьківських прав на двох малолітніх дітей.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 18 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції в Черкаській області, батьками ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_10 та ОСОБА_14

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 18 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції в Черкаській області вбачається, батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_10 та ОСОБА_14

Позивачка вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її син, батько малолітніх дітей, трагічно загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконкомом Лоташівської сільської ради Тальнівського району 24 жовтня 2011 року, після чого мати дітей не виконує свої батьківські обов'язки.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2014 року, ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні аналогічних позовних вимог щодо позбавлення її колишньої невістки батьківських прав. При цьому, останню попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, а контроль за виконанням рішення суду покладено на орган опіки та піклування.

Станом на час розгляду справи в суді, неповнолітні діти згідно мирової угоди між бабусею та матір'ю, затвердженої ухвалою Тальнівського районного суду від 05 жовтня 2012 року, проживають у родині бабусі ОСОБА_7 При цьому на обидві сторони покладено обов'язки щодо піклування про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток малолітніх дітей.

Означеною мировою угодою сторін було передбачено, що місце проживання дітей з бабусею буде змінено і дітей передано матері за певних умов, зокрема, отриманням у власність житла, яке відповідатиме необхідним умовам для проживання неповнолітніх дітей, про що має бути зафіксовано у висновку служби у справах дітей.

З роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Відповідно до п. 16 постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку органу опіки та піклування Катеринопільської райдержадміністрації від 29 квітня 2015 року № 316/01-26, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6, врахувавши при цьому відсутність за місцем проживання матері, де остання мешкає разом із чоловіком та малолітнім сином ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, належних житлово-побутових умов для проживання ще двох малолітніх дітей.

Також органом опіки та піклування враховано, що мати рідко відвідувала дітей, не приймала участі у їх утриманні та вихованні та не створила умов для повернення їх у сім'ю.

Обгрунтовуючи свої позовні вимог, ОСОБА_7 посилається на вказаний висновок, однак, колегія суддів звертає увагу на те, що з'ясовані органом опіки та піклування обставини при проведенні обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_6 не є належним та допустимим доказом ухилення матері від виконання нею батьківських обов'язків.

Так, колегія суддів зауважує, що при складанні висновку органом опіки та піклування не враховано, що малолітні діти знаходяться на утриманні та вихованні позивачки на підставі мирової угоди сторін, затвердженої ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2012 року. Крім цього, не взято до уваги той факт, що ОСОБА_6 виконує рекомендації комісії органу опіки та піклування щодо покращення житлово-побутових умов для проживання дітей, зокрема, частково проведено ремонт будинку, обставлено деякими меблями та придбано побутову техніку.

Водночас, в судовому засіданні апеляційного суду представником органу опіки та піклування вказано на неприязні стосунки між сторонами, що не може не перешкоджати нормальному виконанню відповідачкою своїх материнських обов'язків.

Що стосується посилань позивачки на те, що відповідачка впродовж тривалого часу не приїздить до дітей та не надає їм ніякої матеріальної та моральної допомоги, слід врахувати, що ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за малолітньою півторарічною дитиною, догляд за якою вимагає значних затрат часу та матеріальних коштів.

Такий сімейний та матеріальний стан ОСОБА_6, не сприяє повноцінній її участі у вихованні синів, однак мати має намір належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

До того ж, малозабезпеченість матері, неможливість її працевлаштування через декретну відпустку, враховуючи наявність рішення суду про стягнення аліментів, також приймаються до уваги колегією суддів, оскільки не є доказом ухилення матері від виконання її обов'язків.

В той же час, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 у листопаді 2012 року уповноважувала позивачку отримувати за неї у поштовому відділенні належні їй кошти як допомогу по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей, що спростовує доводи позивачки щодо ненадання матір'ю ніякої матеріальної допомоги своїм дітям.

До того ж, в судовому засіданні колегією суддів встановлено, що позивачка продовжує отримувати призначену відповідачці допомогу по втраті годувальника.

Посилання позивачки на кримінальну справу, відкриту проти відповідачки щодо нецільового використання нею коштів, не підтверджені належними доказами та є такими, що не обгрунтовують свідоме її ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Апелянт вказує, що по мірі можливості виконує рекомендації комісії органу опіки та піклування, поступово проводить ремонт, облаштовує будинок всім необхідним та має намір забрати дітей від бабусі.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері, так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір зазначених обставин справи в повній мірі не врахував, та за відсутності доказів які безспірно свідчать про умисне ухилення ОСОБА_6 від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що вирішення питання про місце проживання дітей не є предметом розгляду даного спору, і може бути вирішене в окремому позові та попередити ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_7 відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :