Справа № 727/9263/15-ц
Провадження № 2/727/2711/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі :

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем 26.09.2008 р. зареєструвала шлюб. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімю та сімейні відносини, ведення спільного господарства. З листопада 2014 року між ними постійно виникали сварки. Вони втратили один до одного почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. З серпня 2015 року подружні стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, а тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити 1200 грн. щомісяця.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу та проти стягнення аліментів, які відповідач згідний платити в сумі 800 грн. в місяць оскільки не працює.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей він не має. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, які відповідач не надає. Але разом з тим суд вважає, що позивачкою не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів з відповідача в твердій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно. Відповідач дійсно в даний час не працює, має мінливий дохід, але доказів тому, що він заробляє в місяць суму з якої б можна було б утримати аліменти в розмірі 1200 грн. в судовому засіданні позивачем надано не було.

А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивачка. На думку суду розмір аліментів має складати 850,00 грн. в місяць.

Крім того з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі в сумі 473,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 112, 113, 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26 вересня 2008 р. у відділі РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1670.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Російська Федерація на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 26 листопада 2015 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: