Справа № 195/838/15-ц
07.09.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Горват Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 07.06.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 8/2007/840-К/1549-ПР відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 22 000,00 дол. США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 14,49% річних, щомісячно комісією 0.1 % від фактичного залишку заборгованості за Кредитом зі строком повернення кредиту до 06.06.2017 р.
Банк свої зобов'язання перед відповідачем 1 виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки № 903 від 07 червня 2007 р.
-заборгованість по тілу кредиту - 9688,52 дол. США , що в еквіваленті складає 214578,81 грн.;
-заборгованість по комісії - 1078,81 грн.;
-заборгованість по пені - 7377,85 грн.
За змістом ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою.
Таким чином, в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором 07.06.2007 р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, але позивачем у позовній заяві зазначено, що у разі неявки представника позивача останній просить розглянути позовну заяву без їх участі, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечують.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту Банку в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». ПАТ «КБ «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра».
07.06.2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2, яка є відповідачем у даній справі, було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1549-ПР, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у сумі 22 000,00 дол. США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 14,49% річних, щомісячно комісією 0.1 % від фактичного залишку заборгованості за Кредитом зі строком повернення кредиту до 06.06.2017 р., що підтверджується вказаним кредитним договором та заявою на видачу готівки № 903 від 07.06.2007 року.
Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Договір оформлений згідно вимог цивільного законодавства, скріплений підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення.
Згідно п.3.3 Договору Відповідач-1 зобов'язався проводити повернення кредиту шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 368, 05 доларів США, щомісячно до 10 числа поточного місяця.
Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього Договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 цього Кодексу передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частина 2 наголошує, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач 1 у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.
Таким чином, належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та у валюті, визначеними в кредитному договорі.
Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Ст. 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки.
З позовної заяви позивача суд вбачає, що в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором 07.06.2007 р. між Банком та ОСОБА_3, якого у даній справі зазначено Відповідачем 2, «… було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому».
Але в частині стягнення вказаної заборгованості в солідарному порядку з Відповідача 2 ОСОБА_3, як поручителя, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи жодного доказу, який би підтверджував, що з Відповідачем 2 ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, та відсутні докази направлення останньому повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому або в тій чи іншій частині.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного.
На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачами жодних заперечень до позову не надано.
За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються … «22) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку;».
На підставі постанови Правління НБУ від 04.06.2015 року за № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з 05.06.2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», що підтверджується доданими до матеріалів справи вказаними документами.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.
Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено: « Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 88, 197, 209-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525 -554, 550, 611, 612,1046-1056 ЦК України, п.22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -
Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_3 у задоволенні відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 2387 грн. 35 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. А. Кондус