Справа № 309/2662/15-ц
Провадження № 2/309/1305/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а саме: нежитлової будівлі - торгової точки з цегли площею 80,15 кв.м., та нежитлової будівлі - складу з шлакоблоків площею 189,97 кв.м., загальною площею 270,12 кв.м., які знаходяться за адресою с. Іза, вул. Леніна (Центральна) б/н Хустського району, звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 РДА про визнання права власності на самочинне будівництво, де предметом спору виступають вищевказані нежитлові будівлі. ОСОБА_2 є батьком дружини позивача і у позові стверджує, що саме він побудував ці нежитлові будівлі у с. Іза по вул. Леніна (Центральна) б/н Хустського району. Однак його твердження є неправдивими та спростовуються наступними фактами. 10 липня 1978 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4. Після укладення шлюбу батько його дружини, тобто ОСОБА_2 запропонував їм розпочати власну справу та надав вищезазначену земельну ділянку для проведення будівництва. Позивач за власні кошти збудував на цій земельні ділянці нежитлову будівлю - торгову точку з цегли площею 80,15 кв.м., та нежитлову будівлю - склад з шлакоблоків площею 189,97 кв.м., загальною площею 270,12 кв.м. Факт будівництва ним даних будівель ОСОБА_2 не заперечив при усній розмові. Під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми та з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом, що підтверджується технічним паспортом. Просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на нежитлові будівлі - торгову точку з цегли площею 80,15 кв.м., та склад з шлакоблоків площею 189,97 кв.м., загальною площею 270,12 кв.м., які знаходяться за адресою с. Іза, вул. Леніна (Центральна) б/н Хустського району і присвоїти поштову адресу № 44А по вул. Центральна у с. Іза Хустського району.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. У позовній заяві просив суд розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов ОСОБА_1 визнають у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 РДА в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За клопотанням представника від 04.11.2015 року йому було надано час на ознайомлення з матеріалами справи та підготовку своєї позиції по справі. Чергове клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи від 08.12.2015 року через його непідготовленість до судового засідання, також було задоволено і відкладено розгляд справи.

Про час та місце наступного судового засідання о 09 годині 24 грудня 2015 року представник ОСОБА_3 РДА належним чином повідомлений.

Ніяких заяв від представника ОСОБА_3 РДА до суду не потсупало.

В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення по справі на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗК № 013-00018 від 29.11.1999 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва торгової точки. Будівництво здійснювалось у відповідності до технічного паспорту на нежитлові будівлі у с. Іза по вул. Центральна (Леніна) б/н Хустського району, виготовленого 30.03.2015 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 РДА про визнання права власності на побудовані нежитлові будівлі, а саме торгову точку та склад, загальною площею 270,12 кв.м., однак позовна заява ухвалою суду від 10.11.2015 року була залишена без розгляду, оскільки ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Крім того, відповідач ОСОБА_2 у заяві, поданій ним до суду визнав факту будівництва вищевказаних нежитлових будівель його зятем позивачем ОСОБА_1, який вступив у справу третьою особою, що заявила самостійні вимоги на предмет спору та не заперечив проти визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлові будівлі, так як будувалися вони за його згодою на кошти позивача.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачем ОСОБА_3 РДА не надано суду доказів, які б спростовували твердження позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 і були б підставою для відмови у позові.

Отже, суд констатує, що позивач правомірно ставить вимогу про визнання за ним права власності на побудовані ним та за його кошт спірні нежитлові будівлі у с. Іза по вул. Центральна (Леніна) б/н Хустського району і присвоєння їм поштової адреси, а тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 169, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Центральна) № 44 Хустського району Закарпатської області право власності на нежитлову будівлю торгову точку з цегли площею 80,15 кв.м, та нежитлову будівлю - склад з шлакоблоків, площею 189,97 кв.м, загальною площею 270,12 кв.м, як знаходяться за адресою: с. Іза, вул. Леніна (Центральна) б/н Хустського району Закарпатської області та присвоїти вказаним обєктам поштову адресу № 44 А.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6