Кодимський районний суд Одеської області ____________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1961/15-ц
Провадження №2/503/750/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 жовтня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнила та пояснила, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від надання дитині матеріальної допомоги, не утримує її, матеріально не забезпечує, хоча зобовязаний це робити. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 130 грн. на місяць, однак цих коштів недостатньо, щоб забезпечити дитину всім необхідним, тому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що дійсно є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого зобовязаний утримувати. Водночас вважає заявлений позивачем розмір аліментів завищеним, тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісяця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №363929, видане 13 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області).

В даний час сторони подружніх відносин не підтримують, між собою не спілкуються, дитина перебуває на утриманні позивача.

Отже, відповідач зобовязаний утримувати свою малолітню дитину, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначені розміру аліментів, які підлягають сплаті відповідачем, суд враховує зазначені вище обставини та з огляду на відсутність у позивача постійного доходу (заробітку), отримання ним мінливого прибутку від виконання робіт без оформлення трудових відносин, середній розмір якого зі слів відповідача складає біля 4000 грн. на місяць, вважає необхідним визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця, починаючи з 12 жовтня 2015 року і до повноліття дитини, зокрема до 10 серпня 2031 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.