АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7235/15 Справа № 175/1066/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року та додаткові рішення цього ж суду від 13 листопада 2014 року та від 17 липня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні домоволодінням по вул.Поштовій,209 в м.Підгородньому. Позивач вказувала на те, що їй належить 62/100 частини вказаного домоволодіння, яке було поділено між нею та відповідачем рішенням Дніпропетровського районного суду від 10 липня 2012 року з виділом кожному з них певних приміщень та зобовязано їх зробити відповідні переобладнання в будинку. Після цього виникло питання про отримання акта про право власності на земельну ділянку, для чого необхідно виділити в натурі належну їй частину земельної ділянки.

Посилаючись на те, що відповідач заважає користуватись належними їй приміщеннями в будинку, встановити вхідні двері в ці приміщення, не визнає її право на земельну ділянку, ОСОБА_3 просила встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши їй в натурі 62/100 частки земельної ділянки та зобовязати відповідача не чинити перешкод у здійсненні її права володіння та користування домоволодінням і земельною ділянкою.

У квітні того ж року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком. В обґрунтування позову вказував на те, що йому належить 3/8 частини спірного будинку, в якому з 2005 року проживає син відповідача зі своєю сімю. Ні він, ні ОСОБА_3 в будинку не мешкають.

Посилаючись на те, що після ухвалення судом рішення про поділ будинку відповідач не звільнила виділені йому приміщення та не зробила ніяких переобладнань, ОСОБА_2 просив усунути перешкоди в користуванні належними йому в будинку приміщеннями 1-1, 1-2, 1-7, а також сараєм «Б», виселити з належної йому частини будинку ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і вселити його в зазначену частину будинку.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

13 листопада 2014 року суд ухвалив додаткове рішення, яким вирішив питання про судові витрати.

Додатковим рішенням від 17 липня 2015 року суд виділив у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 певні частки земельної ділянки.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення від 21 жовтня 2014 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою та додаткових рішень від 13 листопада 2014 року і від 17 липня 2015 року як постановлених з порушенням норм матеріального і процесуального та про ухвалення нового рішення.

В іншій частині рішення від 21 жовтня 2014 року не оскаржується і у відповідності зі ст.303 ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарг, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційні скарги підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зі справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2010 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 5/8 частин, а за ОСОБА_2 на 3/8 частини, домоволодіння по вул.Поштовій,209 в м.Підгородньому, яке вони успадкували після смерті батьків (а.с.22-26 т.1).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2012 року ОСОБА_3 було виділено в натурі 62/100 частини, а ОСОБА_2 38/100 частин, вказаного домоволодіння (18-20 т.1).

З технічного паспорту вбачається, що вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 2732 кв.м., з відміткою про те, що межі земельної ділянки показані умовно (37-39 т.1).

Ухвалюючи 21 жовтня 2014 року рішення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, суд вказував на те, що ця земельна ділянка не перебуває в користуванні або у власності співвласників будівель та споруд, не закріплена межовими знаками, на неї відсутня земельно-кадастрова документація затверджена у встановленому порядку, а тому неможливо встановити розмір земельних ділянок кожної із сторін. Разом з тим суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_3 в зазначеній частині без визначення розмірів і меж замельних ділянок, які виділяються кожній із сторін.

Додатковим рішенням від 17 липня 2015 року суд встановив порядок користування земельною ділянкою, виділивши в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1663,8 кв.м., в користування ОСОБА_2 980,8 кв.м., а ділянку площею 87,4 кв.м. залишив у спільному користуванні сторін, тобто передав у їх користування земельну ділянку площею 2732 кв.м.

З такими рішеннями погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зі справи вбачається, що попередньому землекористувачу ОСОБА_7 рішенням виконкому Дніпропетровської районної ради №70 від 26 жовтня 1953 року було виділено під забудову ділянку площею 1124 кв.м. по вул.Поштовій,114-а в сел.Підгородньому (а.с.126-131 т.2).

З пояснень ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції встановлено, що пізніше була змінена нумерація будинків, а тому зведеному батьком будинку по вул.Поштовій,114-а було присвоєно №209.

Інших доказів про виділення додаткової земельної ділянки попередньому землекористувачу ОСОБА_7 не надано, як не надано доказів надання безпосередньо сторонам у даній справі в користування земельної ділянки у передбаченому Земельним кодексом порядку, а тому у суду не було підстав для встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 2732 кв.м.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, висновки суду суперечать матеріалам справи, судове рішення від 21 жовтня 2014 року в оскарженій частині та додаткові рішення від 13 листопада 2014 року та від 17 липня 2015 року підлягають скасуванню, як ухвалені передчасно, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Той факт, що рішенням Підгородненської міської ради №682-ХІ/УІ від 11 червня 2011 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на складання технічної документації по передачі в спільну часткову власність земельної ділянки площею 0,0625 та 0,1083 га по вул.Поштовій,209 в м.Підгородньому не заслуговує на увагу з огяду на таке.

З поданих ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції документів вбачається, що рішенням Підгородненської міської ради №4087-LІХ/УІ від 28 серпня 2015 року, тобто після ухвалення судом оскаржених рішень, їй надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,1694 га по вул.Поштовій,209 в м.Підгородньому (а.с.159 т.2).

Після вирішення даного питання сторони не позбавлені права звернення до суду за визначенням порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою та додаткові рішення цього ж суду від 13 листопада 2014 року та від 17 липня 2015 року скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Болтунова Л.М.

ОСОБА_8