Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 323/3064/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Плечищева О.В.
Номер провадження 22-ц/778/6668/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди внаслідок пошкодження майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди внаслідок пошкодження майна.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачем не дотримано технічних умов при облаштуванні балкону, внаслідок чого, під час буревію, в березні 2015 року, шифер з балкону квартири ОСОБА_4 впав на його супутникову антену та пошкодив її, а саме пошкоджені головки в кількості 5 штук. Вартість ремонту антени, внаслідок зазначених пошкоджень, склала 500,00 грн., але в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки. Зазначені факти підтверджуються актом Оріхівської міської ради Запорізької області від 30 липня 2015 року, а також показанням свідка ОСОБА_5, яка мешкає в цьому ж будинку.

У зв'язку з пошкодженням майна, позивач відчував моральні переживання, так як не міг користуватися своїм майном та через невеликий розмір заробітної плати не міг відремонтувати антену. Моральну шкоду оцінює, з урахуванням того, що є інвалідом 2 групи, тривалий час був позбавлений можливості користуватися свої майном в сумі 800, 00 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 500,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 800,00 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд не врахував, що відповідачем не дотримано технічних умов при облаштуванні балкону, внаслідок чого, під час буревію, в березні 2015 року, шифер з балкону квартири ОСОБА_4 впав на його супутникову антену та пошкодив її. Причинний зв'язок між протиправністю поведінки та шкодою підтверджується тим, що відповідачем не дотримані технічні умови при облаштуванні балкону навісом з шиферу, а вина відповідача у тому, що при не дотриманості технічних умов була спричинена шкода його майну шифериною, яка зірвалася з її балкону.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги.

Сторони у судове засідання не звилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Апелянт ОСОБА_3 судову повістку отримав 01 грудня 2015 року та 14 грудня 2015 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник отримали судові повістки 28 листопада 2015 року та 01 грудня 2015 року відповідно. Передбачене законом право на участь у судовому засіданні сторони не використали. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивачем до суду не надано, а в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту стягнення матеріальної та моральної шкоди, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_3 зазначав, що в результаті не дотримання відповідачем технічних умов при облаштуванні балкону, під час буревію в березні 2015 року, з балкону квартири ОСОБА_4 впав шифер на його супутникову антену та пошкодив її.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України на позивача покладений обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту Оріхівської міської ради Запорізької області від 30 липня 2015 року розгляду заяви ОСОБА_3, який мешкає в м. Оріхів по вулиці К.Маркса, 41/8, зі слів самого громадянина ОСОБА_3. було зафіксовано, що під час буревію у березні 2015 року, уламками шиферу з балкону квартири АДРЕСА_1, в якій мешкає гр. ОСОБА_4, було пошкоджено його супутникову антену. Для відновлення антени ОСОБА_3 затрачені кошти у сумі 500 грн., які він прохає відшкодувати. Громадянка ОСОБА_4 пояснила, що ніякого відношення до пошкодження супутникової антени ОСОБА_3 не має.

Комісією було запропоновано ОСОБА_3 звернутися до суду для відшкодування збитків (а.с.З).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову та правомірно зазначив, що для відшкодування шкоди за правилами ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (житія, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної статті завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків,коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

В порушення вимог даної статті, позивач не надав доказів того, що відповідач не дотримала технічних умов при облаштуванні балкону, що у березні 2015 року був буревій та саме з балкону відповідача ОСОБА_4 впав шифер на антену позивача та в цьому є вина відповідача і між її протиправними діями і спричиненою позивачу матеріальною шкодою існує причинний зв'язок, а також не надано доказів спричинення матеріальної шкоди саме у сумі 500,00 грн.

Наданий позивачем акт Оріхівської міської ради Запорізької області від 30 липня 2015 року не є належним та допустимим доказом у відповідності до вимог ст. 57-60 ЦПК України, оскільки комісією не було зафіксовано пошкодження антени позивача у березні 2015 року саме відповідачем, а події, які відбулися повідомлені комісії самим позивачем.

Відповідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правильний висновок суду першої інстанції і щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Судом вірно застосовані норми ст. 23, 1167 ЦК України, розяснення, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та зроблений обґрунтований висновок про те, що доказів на підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди ОСОБА_3 не надав.

За таких обставин, судова колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки наданих доказів, яким суд дав належну правову оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому правильність судових висновків вони не спростовують. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: