Справа № 129/3821/13-ц Провадження № 22-ц/772/3603/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді ІванюкаМ.В, суддів РибчинськогоВ.П. та ОСОБА_2, з участю секретаря МельниковоїА.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Гайсинського районного суду від 13 листопада 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (треті особи, які не заявляють самостіних вимог на предмет спору ОСОБА_5 і приватний нотаріус Гайсинського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6) про встановлення нікчемності заповіту,--

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013р. ОСОБА_3. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4. про визнання заповіту нікчемним (в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, він вказав ОСОБА_5 і приватного нотаріуса Гайсинського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6). Зазначив, що 30 жовтня 2012р. померла його мати ОСОБА_7. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та чоловік померлої ОСОБА_5. В січні 2013р. ОСОБА_3. звернувся до державної нотаріальної контори Гайсинського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, де дізнався, що 27.09.2012р. його мати склала заповіт, згідно з яким усе майно передається її сестрі ОСОБА_4. Після ознайомлення з вказаним заповітом у позивача виникли сумніви в реальності даного правочину та його відповідності вимогам Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. При цьому всупереч вимогам ст.1247 ЦК України місце його складання не зазначено. Також позивач вважає, що заповіт не підписаний ОСОБА_7. особисто, оскільки вона за станом свого здоровя вчинити особистий підпис фізично не могла. На думку ОСОБА_3, зазначені обставини є підставою для визнання даного заповіту нікчемним у відповідності до положень ч.1 ст.1257 ЦК України (т.1 а.с.4,5).

В вересні 2015р. ОСОБА_3. уточнив позовні вимоги посилаючись на розяснення, які містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до яких вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору і що такий позов може предявлятися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до вказаних розяснень позивач просив встановити, що заповіт, складений 27.09.2012р. ОСОБА_8, посвідчений державним нотаріусом Гайсинської нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_6. та зареєстрований в реєстрі №1-1650, є нікчемним (т.2 а.с.155,156).

Рішенням Гайсинського районного суду від 13 листопада 2015р. у задоволенні позову було відмовлено.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і при ухваленні рішення суд не надав належного значення тій обставині, що заповіт посвідчено з порушенням вимог щодо вчинення нотаріальних дій.

Належним чином повідомлені треті особи ОСОБА_5. і нотаріус ОСОБА_6. в суд апеляційної інстанції не зявилися. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка за таких обставин не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. і адвокат ОСОБА_9. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_4. і адвокат ОСОБА_10. просять відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у даному випадку заповіт складено у письмовій формі і він відповідає вимогам, зазначеним у ст.1247 ЦК України.

Судом не встановлено, що заповіт складено особою, яка не мала на це права і що він особисто не підписаний заповідачем. Адже з показань свідків ОСОБА_11 (сімейного лікаря, який здійснював лікування ОСОБА_7), а також ОСОБА_12, ОСОБА_13. та ОСОБА_14. вбачається, що з серпня 2012р. по день смерті вона, незважаючи на наявність у неї тяжких захворювань, могла самостійно сидіти і зі сторонньою допомогою пересувалася по будинку. Постійний догляд за нею здійснювала її сестра ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_7. розуміла значення своїх дій, впізнавала людей, нормально спілкувалася. У звязку з цим доводи позивача про те, що ОСОБА_7. за станом свого здоровя не могла власноручно підписати заповіт, слід вважати бездоказовим припущенням. Відповідно до вимоги ч.3 ст.1247 ЦК України заповіт був посвідчений нотаріусом.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що що заповіт посвідчено з порушенням вимог щодо вчинення нотаріальних дій, а тому, мовляв, є нікчемним. В обгрунтування зазначених доводів ОСОБА_3. у скарзі зазначає про порушення при посвідченні заповіту послідовності щодо його складання, підписання, проставлення печатки, реєстрації. Однак судом встановлено, що якщо такий факт і мав місце, то це повязано зі складанням заповіту на дому у ОСОБА_7, у звязку з чим нотаріус приходила до неї двічі. Судом не встановлено, що порушення даної послідовності якимось чином вплинуло на вільне волевиявлення спадкодавця. Порушення цієї послідовності не тягне за собою встановлення нікчемності заповіту, який у кінцевому результаті згідно вимог ч.3 ст.1247 ЦК України був нотаріально посвідчений. Питання про визнання дій нотаріуса неправомірними у даному випадку не порушувалось.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що у самому заповіті не зазначено про його складання поза межами нотаріальної контори, оскільки за змістом ст.ст.1247, 1257ч.1 ЦК України вказана обставина сама по собі не може бути достатньою підставою для встановлення нікчемності заповіту у звязку з його невідповідністю обовязковій письмовій формі.

За таких обставин суд не мав правових підстав вважати, що цей заповіт нотаріусом не посвідчений.

Посилання апеляційної скарги на те, що при посвідченні заповіту була присутня ОСОБА_4, на користь якої його складено, на увагу не заслуговує. Адже позовні вимоги обгрунтовані посиланням на положення ч.1 ст.1257 ЦК України. Згідно з даною нормою заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. У даному ж випадку ОСОБА_3. не звертався до суду з позовом про визнання заповіту недійсним у звязку з тим, що волевиявлення заповідача не було вільним у звязку з присутністю зацікавленої особи. А відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення немає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду від 13 листопада 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :