Справа № 344/2750/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2008/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Беркій О.Ю.,

суддів Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення факту національності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд зі заявою про встановлення юридичного факту.

Зазначала, що її батьки за національністю були німцями, однак у свідоцтві про її народження національність матері та батька не вказано, а тому з метою відновлення свого національного походження у січні 2015 року вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ із заявою про внесення змін до актового стану про народження, однак їй було відмовлено з тих підстав, що виправлення національності не входить до компетенції ДРАЦС Рогатинського управління юстиції.

Оскільки вона немає можливості реалізувати свої права на вибір національності, встановлення зазначених фактів необхідне для вільного відвідування країни своєї національності та близьких родичів, просила встановити факт, що вона є німкенею за національністю та встановити факт неправильності актового запису про її народження, де не вказано національність матері ОСОБА_3 - німкеня та батька ОСОБА_4 - німець та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського управління юстиції внести доповнення до вказаного актового запису із зазначенням в графі про національність батька та матері «німець».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22 липня 2015 року провадження в справі закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в порушення Закону України «Про національні меншини» вона не має можливості реалізувати свої права на вибір національності.

Стверджує, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Вказує, що суд прийшов до невірного висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки судом не враховано, що така заява відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПУ України має розглядатися в порядку окремого провадження.

Зазначає, що встановлення зазначеного факту національності їй потрібне для вільного відвідування країни своєї національності та близьких родичі, які проживають або навчаються там, а також для оформлення документів для виїзду на постійне місце проживання до Німеччини.

У зв'язку з наведеним просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали по вищенаведених мотивах.

Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином були повідомлені.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності, внесення змін до актових записів чи відновлення актових записів.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним.

Зі змісту ч.2 ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форму та змісту, з'ясуванню підлягає питання підсудності та юрисдикційності.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то, приймаючи заяву, суд повинен перевірити, чи може заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27 січня 1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця бажає встановити факт, що вона є німкенею за національністю та просить внести доповнення до актового запису про народження із зазначенням в графі про національність батька та матері «німець».

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до п.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст.4 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частина 1 п.1 ст. 17 КАС України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до частини 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Крім того, згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року (далі - Правил), на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до діючого законодавства, оскарження відмови органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис проводиться у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства і на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують її законності і обґрунтованості, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський