Провадження № 2/127/7384/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

09 грудня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючогосудді Гуменюка К.П.,
при секретаріОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 109 в будинку 46 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці.

В позовній заяві зазначено, що позивачу, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 1998 року на праві приватної власності належить однокімнатна квартира за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна 46/109.

17 листопада 2009 року на ОСОБА_2, на підставі договору довічного утримання, передала вищезазначену квартиру своїй дочці ОСОБА_3, після чого відповідач зі своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвались у даній квартирі.

У 2009 році відповідач зі своїм неповнолітнім сином виїхала за кордон до Республіки Італії і до цього часу в Україну не поверталась. У звязку з порушенням ОСОБА_3 умов договору довічного утримання, позивач звернулась до суду з позовом до своєї дочки про розірвання зазначеного договору довічного утримання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року, до якого було внесено виправлення ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року, договір довічного утримання укладений між сторонами було розірвано.

Оскільки ОСОБА_3 у зазначеній вище квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, тому позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшла заява, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за відсутності позивача та її представника та зазначає, що позовні вимого підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення в пресі: а саме: газета «Урядовий курєр» від 04 серпня 2015 року № 140 (5514).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов до переконливого висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, діюча від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_2 купила квартиру під номером 109, що знаходиться в м. Вінниці, по вулиці Ватутіна в будинку під номером 46 (а.с. 5).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого 16 листопада 2009 року КП «ВМ БТІ», ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира № 109, що розташована в м. Вінниці по вул. Ватутіна в буд. № 46 (а.с. 6).

17 листопада 2009 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 передає у власність, а ОСОБА_3 приймає у власність квартиру під № 109, яка знаходиться в житловому будинку під № 46, розташованому по вул. Ватутіна в м. Вінниці, взамін чого ОСОБА_3 зобовязується забезпечувати ОСОБА_2 довічним утриманням (а.с. 9).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року, до якого було внесено виправлення ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року, розірвано договір довічного утримання укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 листопада 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 4012 (а.с. 11-12).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію № 594 від 05 травня 2015 року, виданої ПП «Бокуд», у квартирі № 109, яка розташована в будинку № 46 по вул. Ватутіна у м. Вінниці, зареєстровані ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 (внук), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (власник) (а.с. 7).

Як вбачається з акту № 605 від 30 квітня 2015 року, складеного комісією в складі паспортистів ОСОБА_12 та ОСОБА_13, про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_11 з березня 2009 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 не проживають, даний факт підтверджують сусіди, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: квартира № 107 ОСОБА_14, серія паспорта АА № 352652АДРЕСА_2 ОСОБА_15, паспорт серії АВ № 663622 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 не проживає з 2009 року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на неї, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212-217, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_16