АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7887/15 Справа № 207/5527/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скиба С. А. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1. на відшкодування матеріальної шкоди 2523 грн. 80 коп. та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 21 травня 2013 року о 14.00 годині в районі будинку 32 по вул. Республіканській у м. Дніпродзержинську ОСОБА_1. , керуючи автомобілем ЗАЗ-110206 , державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на її малолітнього сина ОСОБА_3., в результаті чого він отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною, саднами та синцями на обличчі, яка супроводжувалася явищами струсу головного мозку; синці на правій нижній кінцівці, садно тулубу праворуч. Згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року ОСОБА_1. визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України.

Враховуючи те, що її син ОСОБА_3. потребував лікування, вона понесла витрати на лікування та придбання продуктів харчування, які склали 2523 грн. 80 коп. Крім матеріальних збитків їй завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнала в результаті травмування дитина, а також вона отримала стрес, перебуваючи при цьому на останньому місяці вагітності та її син потребує тривалого лікування в стаціонарі, а тому просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені частково та ухвалено стягнути із відповідача на користь позивача 2444 грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2013 року о 14.00 годині в районі будинку 32 по вулиці Республіканській у м. Дніпродзержинську ОСОБА_1., керуючи автомобілем ЗАЗ-110206, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_3., в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною, саднами та синцями на обличчі, яка супроводжувалася явищами струсу головного мозку; синці на правій нижній кінцівці, садно тулубу праворуч. А згідно постанови про закриття кримінального провадження від 11 червня 2013 року водій ОСОБА_1. не виконав пункт 12.3 Правил Дорожнього руху України, згідно якого останній керуючи технічно-справним автомобілем, не маючи перешкод технічного або механічного характеру в світлий час доби, при необмеженій видимості та оглядовості, при виявленні малолітнього пішохода ОСОБА_3., який перетинав проїзжу частину дороги зліва направо, своєчасно не вжив заходів гальмування та скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на малолітнього ОСОБА_3., а враховуючи те, що малолітньому ОСОБА_3. були заподіяні легкі тілесні ушкодження кримінальне провадження №0000200 за ст. 286 ч.1 КК України було закрито (а.с. 8).

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 липня 2013 року ОСОБА_1. визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто його до адміністративної відподальності (а.с. 77).

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом також встановлено, що після вказаної ДТП малолітній ОСОБА_3. перебував неодноразово на лікуванні в неврологічному відділенні дитячої лікарні м. Дніпродзержинська, що підтверджеється випискою з історії хвороби та епікризу (а.с. 11-15)

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.д.) транспортними засобами, що володіє, механізмом, іншим об'єктом, використання, збереження і зміст якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1167, ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів

Як вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди та у зв'язку з проведення лікування малолітнього ОСОБА_3. позивач понесла витрати на придбання ліків та продуктів харчування, а згідно фіскальних чеків позивач за час лікування її сина придбала продуктів харчування та ліків на загальну суму 2444 грн. 80 коп. (а.с. 17-23).

Крім того, у зв'язку з перебуванням сина позивачки на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди та на час цієї пригоди позивач була в стані вагітності (а.с. 25), а тому позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виявилася в тому, що позивачка перенесла стрес, а також перенесла душевні страждання, які виявилися в переживаннях за здоров'я її дитини, у зв'язку з чим змінився її встановилений спосіб життя, що потягло також витрати на відновлення попереднього стану, у зв'язку з чим з урахуванням вимог розумності та справедливості розмір відшкодування судом було визначено саме в сумі 10000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Вказані висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про незаконне стягнення з нього матеріальної шкоди, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди суд першої інстанції правильно виходив з доведеності позовних вимог, які підтверджені належними та допустими доказами по справі, а відповідач же в свою чергу протилежного не довів.

Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. про безпідставне стягнення з нього моральної шкоди, колегія суддів також з ними не погоджується, оскільки саме неправомірними діями відповідача, які знаходяться в причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, сину позивачки виникла необхідність проведення його лікування в стаціонарному режимі в неврологічному відділенні дитячої лікарні у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а сама позивачка в цей час знаходилася в стані вагітності, а тому ці обставини потягли зміну способу життя позивачки та її сина, вона перенесла душевні страждання та стрес у зв'язку з ушкодженням здоров'я сина та переживанням за таких обставин і за своє здоров'я та здоров'я майбутньої дитини, а також ці обставини потягли додаткові витрати на лікування та відновлення здоров'я дитини, а тому розмір відшкодування саме в сумі 10000 грн. визначений судом першої інстанції із засад розумності та справедливості та колегія суддів з таким розміром погоджується.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права, а тому, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді