Справа № 371/834/15 Головуючий у І інстанції Рудик Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/4294/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 26 10.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Бобку О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" на рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вище зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1. був укладений договір № К2М1GA00260039 за умовами якого, Банк надав кредитні кошти у розмірі 10000 доларів США на термін до 15 грудня 2010 року. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, боржник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати згідно кредитного договору. За порушення зобовязання за кредитним договором боржник сплачує банку відсотки за користуванняч кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом. З метою виконання зобовязання за кредитним договором між кредитором та поручителями ОСОБА_2., ОСОБА_3. 20 грудня 2006 року були укладені договори поруки відповідно до п. 2 яких поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотки за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. ОСОБА_1 умов договору не виконує належним чином. В порушення зобов'язань за договором допустила заборгованість в розмірі 31952,31 долар США., що складається: 5055,41 доларів США - заборгованість за кредитом; 11132,95 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15763,95 доларів США - пеня за несвоєчпасність виконання зобовязань за договором.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року в задоволені позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального та матеріального права. Вважає, що термін позовної давності переривався і закінчується в 2016 році.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, достовірно знаючи про порушення його прав, у зв'язку з припиненням сплати щомісячних платежів, у строки передбачені договором позичальником ОСОБА_1., своєчасно не звернувся за вирішенням цього спору та пропустив строки, передбачені ст. ст. 257, 258 ЦК України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність це строк у межах якого особа може звенрнутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.4 ст. 261 ЦПК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦПК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що 20 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1. був укладений договір № К2М1GA00260039 за умовами якого, Банк надав кредитні кошти у розмірі 10000 доларів США на термін до 15 грудня 2010 року.

Цього ж дня з ОСОБА_2. та ОСОБА_3 були укладені договори поруки, відповідно до п. 2 яких вони відповідають перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотки за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Станом на 6 квітня 2015 року позивач нарахував відповідачу заборгованість за договором в розмірі 31952,31 доларів США., що складається: 5055,41 доларів США - заборгованість за кредитом; 11132, 95 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15763, 95 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № К2М1GA00260039 банк зобов'язувався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу у строк з 20 грудня 2006 року по 15 грудня 2010 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 10000 доларів США.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору визначено, що остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 1. 1. Таким чином датою остаточного розрахунку за кредитним договором є 15 грудня 2010 року.

Судом першої інстанції посилання представника позивача на ті обставини, що відповідачем у 2013 році була частково погашена сума пені у зв'язку з чим загальні строки позовної давності були перервані та з цього часу рахуються загальні строки позовної давності, не прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини заперечує представник відповідача, категорично стверджуючи, що протягом останніх п'яти років ні ОСОБА_1, ні поручителі будь - яких платежів за кредитним договором не здійснювали, а позивач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем було пропущено строк позовної давності, якій сплинув 15 грудня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що строки позовної давності були перервані не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки на підтвердження цього позивачем не було надано належних та допустимих доказів, а саме платіжних доручень або квитанцій про внесення відповідачем коштів в 2013році на погашення заборгованості по кредиту, що підтверджує переривання строку позовної давності. А розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є первинними фінансовими документами та не можуть бути належним та допустимим доказом здійснення платежу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: