Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

Головуючого судді Сувертак І.В.,

при секретарі Мамренко Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі, цивільну справу за позовом - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 29 лютого 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 в іноземній валюті доларах США у сумі 350000 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 27.02.2023 року, зі сплатою відсотків.

ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Зміна найменування з АКБ «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не повязана з припиненням юридичної особи у звязку зі злиттям,приєднанням, поділом чи перетворенням, а є виконанням вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» щодо приведення Статуту Банку у відповідність з вимогами зазначеного Закону.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії Відповідач станом на жовтень 2014 року має заборгованість 427 774,99 доларів США, що за курсом що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України (21,70 грн. за 1 долар США станом на 08 липня 2015 року) на день ухвалення рішення, складає 9 282 717 гривень 28 копійок, яка складається з наступного:

- сума заборгованості за кредитом - 305 275,59 доларів США;

- сума заборгованості за відсотками - 98 419, 14 доларів США;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 159,21 доларів США;

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 10 921,06 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008р., ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 - 29.02.2008 року уклали іпотечний договір (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 375), згідно якого іпотекодавець передав Банку в наступну іпотеку нерухоме майно, а саме: дачний будинок ю площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226. Майно належить Відповідачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 1 010 000 грн. 00 коп.

Крім того, позивач зазначив, що до звернення з позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. Однак Відповідачка до теперішнього часу продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Урксоцбанк», заборгованість за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008 року, в розмірі 427774,99 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення по справі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: дачний будинок ю площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності №0212291 від 04 вересня 2002 року виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, шляхом визнання права власності на дачний будинок ю площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни не цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Виселити без надання іншого жилого приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та проживають у дачній будівлі, загальною площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 3654, 00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 не визнав позовні вимоги повністю, суду надані письмові заперечення л.с.64-66, просив відмовити в задоволенні позову.

В судові засідання третя особа не з,являлась, в судових засіданнях приймав участь представник третьої особи ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6 , позов не підтримав.

В своїх запереченнях відповідачка зазначила, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не визнає. Свої заперечення відповідачка мотивує тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» вводить суд в оману, вказуючи, що на момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотеко держателем не є вичерпним, при цьому посилаючись на Закону України «Про іпотеку» та на сам договір іпотеки. Вказані твердження позивача спростовуються як самим договором, так і діючим законодавством. Також відповідачка зазначила, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VІІ, а саме ст.1, не може бути примусове стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст.4 Закону України « Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України У «Про іпотеку». Крім того, відповідачка надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого, зазначено, що будинок, який є предметом застави відповідно до договору іпотеки, є її єдиним житлом. Також, представник відповідачки ОСОБА_5 надав до суду копію ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 28.10.2014 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на дачний будинок загальною площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226 та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 06.11.2014 року серія номер ЕЕК 096321. В матеріалах відсутні докази вручення вимоги про виселення відповідачці, а тому відповідачка ОСОБА_1, вважає що такі позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представниками позивача та відповідачки, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008 року ОСОБА_2 29.02.2008 року отримала кредит у розмірі 350000 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 27.02.2023 року, зі сплатою відсотків.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Відповідно до норм ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідно до наданого розрахунку за кредитним договором. відповідачка, станом на на жовтень 2014 року має заборгованість 427 774,99 доларів США, що за курсом що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України (21,70 грн. за 1 долар США станом на 08 липня 2015 року) на день ухвалення рішення, складає 9 282 717 гривень 28 копійок, яка складається з наступного:

- сума заборгованості за кредитом - 305 275,59 доларів США;

- сума заборгованості за відсотками - 98 419, 14 доларів США;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 159,21 доларів США;

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 10 921,06 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008р., ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 - 29.02.2008 року уклали іпотечний договір (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 375. Майно належить Відповідачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності №0212291 від 04 вересня 2002 року.

Вищевказані обставини підтверджуються Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 від 29.02.2008р., договором іпотеки.

Підпунктом 4.2 договору іпотеки, сторони погодили, що у разі порушення Іпотекодавцями обовязків, встановлених цим Договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У випадках порушення умов кредитного договору, позичальником або цього договору іпотекодавцем, іпотеко держатель направляє іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. При звернені стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку сторони погодили, що початкова ціна предмету іпотеки визначена п. 1.2. цього договору, тобто 200 000 доларів США.

Відповідно до п.1.1. договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки),а саме: дачний будинок загальною площею 73,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.. Чорноморського козацтва, будинок 110 № 226. Майно належить Відповідачці на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності №0212291 від 04 вересня 2002 року.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі виконавчого напису нотаріусу.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з положеннями ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Таким чином, законодавством чітко визначено, що передумовою для виселення громадян з житла. Яке являється предметом іпотеки, є вручення вказаним особам відповідного письмового повідомлення.

Суд зазначає, що позивачем так і не було надано доказу саме про вручення такого повідомлення.

Згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за виконавчим написом нотаріуса, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Між тим, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Обов'язковою умовою застосування зазначеного закону є використання предмета іпотеки як місця постійного проживання майнового поручителя та відсутності іншого нерухомого житлового майна.

В даному випадку, в матеріалах справи мається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого, зазначено, що будинок, який є предметом застави відповідно до договору іпотеки, є її єдиним житлом відповідачки ОСОБА_1. Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідачки іншого житла на праві власності.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку"ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до позовної заяви, позивач ПАТ «Укрсоцбанк» зазначив, що кінцевий строк повернення кредитних коштів до 27.02.2023 року.

Тому, суд вважає, що права позивача не порушуються, кредитний договір діє до до 27.02.2023 року, іпотека зберігається до виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, позивач не позбавлений права стягнути з відповідача існуючу заборгованість, так як питання про дострокове розірвання договору позивачем не порушувалось.

З урахуванням встановленого, дослідивши представлені докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» є такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 14, 57- 64, 77, 169 , 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України , ст.ст.525, 526, 530, 536, 625, 1052 ЦК України, ст. 109 ЖК України , Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1; ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН №, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (р/р 0490 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» , МФО 300023, , місцезнаходження :01033, м.Київ,вул..Ковпака,29), заборгованість за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/93 від 29 лютого 2008 року, в розмірі 427 774,99 доларів США , що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України (21,70 грн. за 1 долар США станом на 08 липня 2015 р.) на день ухвалення рішення , складає 9 282 717,28 грн.

В іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (р/р 0490 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» , МФО 300023, , місцезнаходження :01033, м.Київ,вул..Ковпака, 29) судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя