Справа № 727/3962/15-ц
Провадження № 2/727/1319/15
Справа №727/3962/15ц
Провадження 2/727/1319/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконним нарахування щомісячного платежу по кредитному договору, -

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що 27 червня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір на придбання майна, а саме на кВ.№248 по вул..Ентузіастів, 9А в м.Чернівці, банк видав йому кредит на придбання іпотеки у розмірі 65 540 доларів США з кінцевим терміном погашення до 26 червня 2037 року з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця.

Посилаючись на вимоги ст. 58 Конституції України, ст.ст. 11, 21, 18, 22, ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст.634, 651 ЦК України вказував, що банк незаконно нарахував щомісячний платіж по кредитному договору у розмірі 780,3 долари США.

Вказував, що він не отримує будь-якого доходу. Усі витрати по оплаті кредиту сплачує його дружина. В той час як заробітна плата її після сплати всіх нарахувань становить 700-800 грн. і на даний момент оплата кредиту перевищує сукупний місячний дохід сім»ї.

Також вказував, що не даний час стає все складніше виконувати свої зобов»язування перед банком тому, що він не працює, практично всі його заощадження пішли на оплату кредиту, не залишаючи йому можливості сплачувати навіть комунальні платежі та інші витрати враховуючи те, що на утриманні є неповнолітній син. Банк отримує додатковий прибуток через курсову різницю чим порушує принцип рівності сторін при укладанні договору.

18 березня 2014 року між ним та банком була укладена додаткова угода до кредитного договору щодо зменшення щомісячної плати на 316,28 долари США, але у графіку погашення кредиту банк не зменшив суму а підвищив її до 780,13 доларів США, що є не справедливим. Вважав, що таке рішення є незаконним та порушує його права і інтереси, а додаткова угода до договору містить норму, що є явно невигідною та дискримінаційною по відношенню до нього як сторони договору. Банк не бажає співпрацювати з ним як з клієнтом, а тому обмежується його право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації.

Просив надати банком інформації щодо його кредитного договору № CVSNGK03500073 від 27 червня 2007 року та розрахунок заборгованості; визнати платіж 780,3 долари США незаконним та перерахувати щомісячний платіж по кредитному договору у розмірі 316,28 доларів США, що передбачено п.1 додаткової угоди до кредитного договору № CVSNGK03500073; визнати, що умови договору порушують його права як споживача та стягнути з «Приватбанку» 4176,18 долари США або 115930,75 грн. відповідно до курсу долара встановленого НБУ.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просив його задоволити. Пояснив, що вони купили квартиру і оплатили кредит в банку. Пізніше вони не змогли сплачувати кредит, оскільки жінка була закордоном, без роботи. Вони в банку «зробили реструктуризацію» і у нього немає можливості сплачувати цей кредит. Він хоче скасувати додаткову угоду але не може пояснити в чому існує порушення його прав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що підтримує свої письмові заперечення за даним позовом, якими стверджена його правова позиція стосовно предмету, змісту та ціни позову. Будь-яких порушень прав позивача ним (банком) не допущено, а в позовній заяві позивач та його представник невірно розтлумачили пункти додаткової угоди, а тому вважали, що позовні вимоги до банку є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями паспорту позивача, картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1, кредитного договору № CVSNGK03500073 від 27 червня 2007 року, додаткової угоди до цього договору, додатку до додаткової угоди, свідоцтв про шлюб та про народження дитини, довідки про доходи дружини позивача, довідки про склад сім»ї, договору купівлі-продажу квартири, договору застави майнових прав № CVSNGK03500073 на нерухомість, додаткової угоди від 18 березня 2014 року та додатку до неї.

Однак, вищевказані обставини, невірно тлумачаться позивачем, також у позовній заяві позивач вважає умови кредитування не справедливими та просить визнати умови договору такими, що порушують його права як споживача, однак при цьому не зазначає які саме умови договору чи додаткової угоди, не враховує, що як кредитний договір, так і додаткова угода підписана позичальником особисто і на момент підписання їх не існувало ніяких умов які би примусили позивача підписати документи на вкрай не вигідних для нього умовах.

Крім того, вимога позивача про стягнення з банку 4 176,18 доларів США є безпідставною, оскільки сума коштів в розмірі 316,28 доларів США є сумою не щомісячного платежу, а сумою яку банк списав позичальнику при умові підписання додаткової угоди від 18 березня 2014 року.

Відповідно до вимог ст..526, 651 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом договір є відповідно розірваним, а особа яка набула майно або зберегла його себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку позивача, що є недопустимим (не знайшло свого правового ствердження), оскільки банком добросовісно виконувалися умови договору.

Керуючись статтями ст. 58 Конституції України, ЗУ «Паро захист прав споживачів», ст..ст. 634, 651, 526 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконним нарахування щомісячного платежу по кредитному договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів, починаючи з наступного, після його проголошення.

СУДДЯ: