Провадження № 2/127/5095/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Волошина С.В.

при секретарі: Тонкопій Ю.І.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, виключення житлового приміщення з числа маневрового фонду,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року позивачі звернулись до Вінницького міського суду Вінницької з наведеним вище позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, який мотивували тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2643 від 03.11.2011 року «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради» квартира № 109 житловою площею 39,2 кв. м. в будинку 23/6 по вул. Ю. Смирнова/1 й провулок Український у м. Вінниці, була включена до маневрового фонду. 18.10.2012 року, за результатами розгляду клопотання Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області, виконавчим комітетом ВМР прийнято рішення № 2553 про надання зазначеної двокімнатної квартири № 109 житловою площею 39,2 кв.м. в будинку 23/6 по вул. Ю. Смирнова/1 й провулок Український в м. Вінниці начальнику управління ДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 в складі сім»ї із 3 х осіб. 24.10.2012 року Департаментом житлового господарства Вінницької міської ради було видано ОСОБА_3 з сімєю у складі 3 х осіб ордер на жиле приміщення в маневровому житловому фонді за адресою м. Вінниця, вул. Ю. Смирнова/ 1 й АДРЕСА_1, на підставі якого сім»я ОСОБА_3 вселена в зазначене приміщення. 24.10.2012 року між ОСББ «Смирнова 23» та ОСОБА_3 укладено договір найму житла в будинку комунального маневрового житлового фонду. Згідно умов цього договору ОСББ «Смирнова 23» передало наймачеві ОСОБА_3 і членам його сім»ї у стокове користування житлове приміщення вищевказану ізольовану квартиру, загальною площею 72, 1 кв. м. За договором найму, наймач здійснює оплату житлово комунальних послуг та розміри щомісячних платежів, за встановленими тарифами, які наймодавець доводить до наймача. Також, 25.10.2012 року між балансоутримувачем вказаного житлового приміщення в особі ОСББ «Смирнова 23» та наймачем, в особі ОСОБА_3, за погодженням представника департаменту житлового господарства ВМР, складено акт прийму передачі житлового приміщення до Договору найму. За умовами даного акту сторони визначили, що представник балансоутримувача здав, а наймач прийняв ізольовану квартиру загальною площею 72, 1 кв. м., житловою площею 39, 2 кв.м. за адресою м. Вінниця, вул. Ю. Смирнова/ 1 й АДРЕСА_1. Враховуючи наведене позивачі вказують на те, що вони на законних підставах вселилися в спірне жиле приміщення, а тому набули права користування ним. Разом з тим, позивачі вказуючи на існування ситуації правової невизначеності, щодо неможливості реалізації ними свого конституційного права на житло, вказують на те, що позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про виключення даної квартири з маневрового фонду, оскільки включення вказаної квартири до нього відбулось з порушенням визначеного законом порядку, проте, рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.05.2015 року № 1079 «Про маневровий фонд», повідомлялося, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету ВМР № 2643 від 03.11.2011 року «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради» зі змінами і доповненнями, керуючись ч. 1 ст. 52 ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком вирішив відмовити позивачу у виключенні з маневрового фонду ВМР, двокімнатну квартиру АДРЕСА_2/ 1 й провулок Український в м. Вінниці, у звязку з тим, що не відпала потреба в такому її використанні. Посилаючись та те, що відповідні рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради про включення вказаної квартири до маневрового фонду та відмова у її виключенні з маневрового фонду порушують їх конституційне право на житло просили скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1079 від 21.05.2015 року «Про маневровий фонд» та зобовязати виконавчий комітет виключити описану вище квартиру з числа маневрового фонду Вінницької міської ради.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з наведеною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6, позовні вимоги підтримав з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, просив позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні з приводу вирішення позовних вимог, поклався на розсуд суду, будь яких заперечень проти задоволення позову суду не вказав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

03.11.2011 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення № 2643 «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради», відповідно до п. 1 якого вирішено затвердити положення про маневровий фонд Вінницької міської ради. (а.с. 28).

Згідно п. 1.1. «Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради» маневровий фонд це житлові приміщення призначені для тимчасового проживання певних категорій осіб з перерахування в підпунктах а, б, в цих категорій (в послідуючому в п. 1.1 вносились відповідні зміни, щодо категорій таких осіб. (а.с. 29 37).

Згідно п. 1.3. вказаного Положення «виключення житлових приміщень з числа маневрового фонду здійснюється виключно за рішенням Вінницької міської ради». (а.с. 29).

З п. 2.1. вказаного Положення вбачається що Формування маневрового фонду здійснюється Департаментом житлового господарства на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради, а в п. 2.4. Положення зазначено, що в разі наявності житлових приміщень визначених в. п. 3 Департамент житлового господарства готує пропозиції виконкому, щодо включення їх до маневрового фонду.

Згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.05.2014 року № 1145 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2643 від 03.11.2011 року, внесено зміни до Рішення виконавчого комітету ВМР № 2643 від 03.11.2011 року «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради», та п. 1.3. викладено в наступній редакції: «Виключення житлових приміщень з числа маневрового фонду здійснюється виключно рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради». (а.с. 38).

З наведеного вбачається, що включення та виключення житлових приміщень з числа маневрового фонду відноситься до компетенції відповідача.

Згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.10.2012 року № 2427 «Про включення квартир до складу маневрового фонду», вирішено з поміж інших (п. 3 Рішення) включити до складу маневрового фонду Вінницької міської ради двокімнатну квартиру № 109 в житловому будинку 23/6 по вул. Ю. Смирнова/ 1 й провулок Український в м. Вінниці, житловою площею 39, 2 кв.м. (а.с. 39).

18.10.2012 року, за результатами розгляду клопотання Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області, виконавчим комітетом ВМР прийнято рішення № 2553 «Про виділення квартир в будинку № 23/6 по вул. Ю. Смирнова/1 й провулок Український в м. Вінниця», згідно якого вирішено надати за рахунок маневрового фонду двокімнатну квартиру № 109, житловою площею 39,2 кв.м. в будинку 23/6 по вул. Ю. Смирнова/1 й провулок Український в м. Вінниці начальнику Управління ДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_3 в складі сім»ї із 3 х осіб (він, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_3В.). (а.с. 7).

24.10.2012 року Департаментом житлового господарства Вінницької міської ради ОСОБА_3 з сімєю у складі 3 х осіб видано ордер на жиле приміщення в маневровому житловому фонді за адресою м. Вінниця, вул. Ю. Смирнова/ 1 й АДРЕСА_1, на підставі якого сім»я ОСОБА_3 вселилась в зазначене приміщення (а.с.8).

24.10.2012 року між ОСББ «Смирнова 23» та ОСОБА_3 укладено договір найму житла в будинку комунального маневрового житлового фонду. Згідно умов цього договору ОСББ «Смирнова 23» передало наймачеві ОСОБА_3 і членам його сім»ї у строкове користування житлове приміщення вищевказану ізольовану квартиру, загальною площею 72, 1 кв. м. За договором найму, наймач здійснює оплату житлово комунальних послуг та розміри щомісячних платежів, за встановленими тарифами, які наймодавець доводить до наймача. (а.с. 10).

25.10.2012 року між балансоутримувачем вказаного житлового приміщення в особі ОСББ «Смирнова 23» та наймачем, в особі ОСОБА_3, за погодженням представника департаменту житлового господарства ВМР, складено акт прийму передачі житлового приміщення до Договору найму. За умовами даного акту сторони визначили, що представник балансоутримувача здав, а наймач прийняв ізольовану квартиру загальною площею 72, 1 кв. м., житловою площею 39, 2 кв.м. за адресою м. Вінниця, вул. Ю. Смирнова/ 1 й АДРЕСА_1. (а.с. 9).

Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що наймачі на законних підставах вселилися в спірне жиле приміщення, а тому набули права користування ним.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.05.2015 року № 1079 «Про маневровий фонд», за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету ВМР № 2643 від 03.11.2011 року «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради» зі змінами і доповненнями, керуючись ч. 1 ст. 52 ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком вирішив відмовити позивачу у виключенні з маневрового фонду ВМР, двокімнатну квартиру АДРЕСА_2/ 1 й провулок Український в м. Вінниці, у звязку з тим, що не відпала потреба в такому її використанні. (а.с. 12).

Ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зі змісту ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Норми конституції України є нормами прямої дії та підлягають застосуванню правозастосовним органом безпосередньо.

Як встановлено судомАДРЕСА_3 житловою площею 39, 2 кв. м. в будинку 23/6 по вул. Ю. Смирнова/1 й провулок Український в м. Вінниці, в якій проживають позивачі є єдиним місцем їх проживання.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Згідно правових висновків Європейського суду з прав людини, та п. 1 ст. 8 Конвенції гарантованим є право кожної особи, окрім інших прав, на повагу до житла, що охоплює також право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

У цьому звязку суд приймає до уваги Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02.12.2010 року, яке набуло статусу остаточного 02.03.2011 року (Заява № 30856/03), в якому зазначено, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, п. 36, ECHR 2004-XI (витяги).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50).

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (див. рішення від 18 грудня 2008 р. у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст.ст. 29, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить з поміж іншого управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Як встановлено судом позивачі вселились у спірну квартиру правомірно, тобто на підставі Рішення виконавчого комітету ВМР, ордеру на жиле приміщення та договору найму житла, та за час проживання у вказаній квартирі ніхто не ставив питання про виселення позивачів.

Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного житлового приміщення допускається лише з підстав, установлених законом.

Аналіз наведеної норми закону свідчить про те, що підстави для виселення осіб із займаних ними житлових приміщень мають бути прямо передбачені законом і є неприпустимим виселення громадян з житла за аналогією закону.

Відповідно до ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, а з ст. 4 вказаного Кодексу слідує, що житловий фонд включає в себе державний житловий фонд; громадський житловий фонд; фонд житлово-будівельних кооперативів; приватний житловий фонд; житловий фонд соціального призначення.

Поняття «маневрового фонду» у ЖК УРСР відсутнє. Натомість, відповідно до ст. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», маневровий житловий фонд - житловий фонд, сформований інвестором-забудовником за власні кошти та призначений для тимчасового проживання громадян на час проведення реконструкції житла застарілого житлового фонду.

Вказаним Законом передбачено, що порядок надання маневрового житлового фонду та умови користування ним встановлюються місцевим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні квартира № 109, по вул. Ю. Смирнова/ 1 й провулок Український, буд. 23/6 у м. Вінниці включена до маневрового житлового фонду без участі у формуванні такого фонду будь - якого інвестора забудовника, та не за власні кошти інвестора забудовника, також в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, що включення вказаної квартири до маневрового фонду проведено без цільового призначення «для тимчасового проживання громадян на час проведення будь якої реконструкції житла застарілого житлового фонду», оскільки позивачі не відносяться до такої категорії громадян.

Як наслідок, не вирішуючи питання, щодо права власності на вказану квартиру, яка безперечно залишається у власності територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради приходить до висновку, що включення квартири № 109, по вул. Ю. Смирнова/ 1 й провулок Український, буд. 23/6 у м. Вінниці до складу маневрового фонду Вінницької міської ради є незаконним, а як наслідок слід зобовязати виконавчий комітет Вінницької міської ради виключити з числа маневрового фонду зазначену квартиру.

Приймаючи вказане рішення, суд також враховує те, що в Рішенні виконавчого комітету ВМР від 04.10.2012 року № 2427 «Про включення квартир до складу маневрового фонду», яким квартиру де проживають позивачі включено до числа маневрового фонду не зазначено, за яким з критеріїв, що визначені в п. 2.3. «Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради» вказана квартира набула статусу джерела, за рахунок якого можливо формувати маневровий житловий фонд. З вказаного Рішення також не вбачається, що при його прийнятті, на виконання п. 2.4. наведеного Положення, розглядались будь які пропозиції Департаменту житлового господарства ВМР, які згідно Положення і є правовою підставою для включення квартири до маневрового фонду.

Враховуючи те, що судом встановлено обставини незаконності включення квартири № 109, по вул. Ю. Смирнова/ 1 й провулок Український, буд. 23/6 у м. Вінниці до складу маневрового фонду Вінницької міської ради та суд відповідно зобовязує відповідача виключити вказану квартиру з числа маневрового фонду, відповідно і підлягає скасуванню рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1079 від 21.05.2015 року «Про маневровий фонд», яким ОСОБА_3 відмовлено у виключенні з маневрового фонду вказану квартиру.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За результатами судового розгляду суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає до задоволення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 47, 55 Конституції України, ст.ст. 4, 9, 61, 109 Житлового кодексу Української РСР, ст. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду»; ст.ст. 3, 10, 15, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1079 від 21.05.2015 року «Про маневровий фонд».

Зобовязати виконавчий комітет Вінницької міської ради виключити з числа маневрового фонду Вінницької міської ради квартиру АДРЕСА_2/1 й провулок Український в м. Вінниці.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: