У Х В А Л А

28 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності, вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні будинком,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Крюківського районного суду Полтавської області від 30 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 липня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову: визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вселено її в спірний будинок; зобовязано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкод в користуванні будинком з господарськими будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за вищезазначеним позовом за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 15 липня 2015 року на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема частини 1 статті 60, частини 1 статті 62 та статті 72 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року та 25 березня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, керувався тим, що за час перебування в шлюбі та за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу сторони спільними коштами і працею суттєво збільшили у вартості майно, що належало до шлюбу відповідачу (3/5 частини будинковолодіння) на 185 тис. 600 грн, що становить 65, 4 % спірної частини будинковолодіння або 2/5 частини із 3/5 частини, тому позивачка має право на 1/5 частину будинковолодіння (2/5:2).

Разом з тим, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року та 25 березня 2015 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності, вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні будинком до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін