Провадження № 2/201/3806/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа ОСОБА_2 України) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2015р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа НБУ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії. Позовна заява підписана представником позивача (а.с. № 3-6).

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 06.05.2015р. - а.с. № 11) в позовній заяві посилався на те, що 15.08.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. 26.08.2015р. позивач та його представник надіслали запит до банку стосовно надання інформації, проте відповіді не отримали на цей запит. Просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобовязати відповідача надати інформацію, а саме: повідомити чи подавалась заява на Міжбанківську валютну біржу від ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2008р. про конвертацію валюти в сумі 36599,86дол. США від заявника через банк і купівлю української гривні; повідомити чи направлялась заявка від 15.08.2008р. про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти в сумі 36599,86дол. США від позичальника через банк на купівлю української гривні; якщо направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти, то просив вказати, по якому курсу було проведено продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажі вказаної суми валюти; повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 36599,86дол. США кредитних коштів; надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та /або платіжних доручень на оплату 36599,86дол.США на споживчі цілі; надати наступні розрахунки: суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісії), суму сплачених відсотків (комісії), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації.

23.12.2015р. на електрону адресу суду надійшла заява представника позивача - ОСОБА_3Ю про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача (а.с. № 50).

Представник відповідача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 06.08.2014р. - а.с. № 59), в наданих суду 24.12.2015р. запереченнях просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що отримавши 03.09.2015р. запит представника позивача, 08.09.2015р. йому було надано відповідь, яку він отримав 25.09.2015р. В межах Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк надав представникові позивача відповідь та документи. Представник відповідача вважала, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Інформацію стосовно ненадання відповіді банком вважала такою, що не відповідає дійсності, адже позивач надіславши 26.08.2015р. запит до банку, вже через пять днів, 31.08.2015р. звернувся до суду з позовом. Вважаючи, що з боку банку не було жодних порушень, представник відповідача просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с. № 51-59).

В наданій суду 24.12.2015р. заяві, представник відповідача ОСОБА_5, просила розглядати справу в судовому засіданні за його відсутності за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України (а.с. № 60-61).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с. № 23, 38, 48, 49). 03.12.2015р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 13.02.2015р. - а.с. № 34) про розгляд справи, призначеної на 02.12.2015р. без його участі (а.с. № 45). Про причини неявки в судове засідання 24.12.2015р. суд не сповістив.

За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Враховуючи, що відповідач надав суду свої заперечення, які будуть враховані при розгляді справи поряд з іншими доказами та обставинами, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе в задоволені позову відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 15.08.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» (до зміни найменування в 2009р. банк був ЗАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № HEH2GK (а.с. № 7-9).

Дані обставини визнані сторонами, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

26.08.2015р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про надання інформації стосовно ОСОБА_1, а саме, просив повідомити: чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались, то направить правові підстави такої передачі; надати інформацію про суму погашеного кредиту, нарахованих відсотків (комісії), сплачених відсотків (комісії), нарахованих ( з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; надати положення ( інструкцію) про кредитування, що діяло на час підписання спірного правочину 15.08.2008р.; підтвердити повноваження, особи, яка підписала кредитний договір від 15.08.2008р. від банку; чи направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти на суму 36599,86дол.США від позичальника через ПАТ КБ «ПриватБанк» на купівлю української гривні; якщо направлялась заявка, то просив вказати, по якому курсу була проведена продаж валюти на гривню та яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної валюти; номер валютного рахунку, на який банк зарахував 36599,86дол.США; надати меморіальні ордери та /або платіжні доручення та /або заяви на видачу готівки на оплату 36599,86дол. США відповідно до говору від 15.08.2008р. (а.с. № 10).

До матеріалів цивільної справи, представник позивача в якості доказів надав копію запиту разом із копією квитанції про відправку, інших доказів на обґрунтування позовних вимог, представник позивача суду не надав (а.с. № 10).

Як вбачається з відповіді, наданої представником відповідача, запит ОСОБА_3, який ним було надіслано 26.08.2015р., надійшов до банку 03.09.2015р. та був зареєстрований за номером 331319 (а.с. № 54).

Згідно відповіді банку від 08.09.2015р. № 20.1.0.0.0/7-150903/3590, банком було надано інформацію на запит представника позивача, зокрема, повідомлено, про те що відступлення права вимоги за договором від 15.08.2008р. не проводилось, надано розяснення щодо можливості отримання виписки за договором, підтверджено повноваження особи, що підписала від імені банку договір від 15.08.2008р. та інш. (а.с. № 54-55).

Дана відповідь була надіслана на адресу представника позивача 11.09.2015р. та згідно відомостей пошукової системи ДППЗ «Укрпошта», отримано ним 25.09.2015р. ( а.с. № 56-58).

Приймаючи до уваги, що станом на день подачі позовної заяви до суду 31.08.2015р. ( дата відправлення позову згідно штампу (а.с. № 12)), ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримав запит представника позивача, що підтверджується наданими відповідачем доказами, то суд вважає, що представником позивача передчасно подано позовну заяву, оскільки представник позивача оскаржує бездіяльність банка, яка станом на день предявлення позову не мала місця, адже банк отримав запит на інформацію лише 03.09.2015р. та відповідь надіслав на адресу представника позивача 11.09.2015р.

Враховуючи, що отримавши 25.09.2015р. відповідь банку, яка містила відповіді на поставлені в запиті на інформацію питання, ані позивач, ані його представник не уточнили зміст позовних вимог, то суд вважає за можливе в задоволені позовних вимог в редакції від 04.09.2015р. відмовити в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та в задоволені позову йому відмовлено, то судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа ОСОБА_2 України) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко