Справа № 2/593/217/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в особі:

судді Німко Н. П

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

позивачки ( відповідачки за зустрічним позовом) ОСОБА_1

представника позивачки ( відповідачки за зустрічним позовом) ОСОБА_2

відповідачки ( позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

представника відповідача ( позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про тлумачення заповіту, за участю третьої особи на стороні позивача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд постановити рішення, яким «… тлумачити заповіт встановити 02 серпня 2014 року від імені ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3».

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1, зазначивши третьою особою на стороні позивача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5, в якому просить суд постановити судове рішення, яким тлумачити заповіт, складений ОСОБА_6 02 серпня 2014 року, що був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, таким чином, що спадкодавець на випадок своєї смерті заповідав їй ( ОСОБА_3), як своїй дружині, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями №-15, що знаходиться по вул. Бічна в с. Росоховатець Козівського району Тернопільської області, а також все інше майно, яке буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити Також уточнили свої позовні вимоги, де просять суд витлумачити, що заповіт від 02 серпня 2014 року складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, фактично ним складений на користь ОСОБА_1, як доньки заповідача. Як відповідачка за зустрічним позовом заявленого до неї зустрічного позову ОСОБА_1 та її представник не визнали, просять в його задоволенні відмовити. По суті заявлених вимог та заперечень проти зустрічного позову дали пояснення аналогічні змісту позову, загалом пославшись на ту обставину, що за життя батько позивачки казав і обіцяв їй, що складе заповіт на її користь. Заперечили той факт, що спадкодавець на час смерті знав, що після одруження 10 листопада 2012 року вона змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на Геворкян, однак факт, що спадкодавцю було відомо про її одруження не заперечили та визнали.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 первісного позову не визнали в повному обсязі, в його задоволенні просять відмовити. Як позивач за зустрічним позовом свої заявлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та її представник підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Так, просять суд постановити судове рішення, яким тлумачити заповіт померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, якому було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від 02 серпня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, як про вираження його волі заповісти нерухоме майно та все інше майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, картка платника податків НОМЕР_2, його дружині. В заперечення первісного позову та в обґрунтування своїх вимог дали пояснення в яких загалом послалися на обставини, які за своїм змістом є аналогічними тим, які зазначені у запереченнях на первісний позов та у зустрічному позові. Зокрема пояснили, що спадкодавцю при складанні заповіту 02 серпня 2014 року достеменно було відомо, що його донька позивачка ОСОБА_1 одружилася в листопаді 2012 року і після одруження змінила своє прізвище з дошлюбного ОСОБА_3 на Геворкян. Також зазначили, що при особистому спілкуванні з нотаріусом заповідач казав і висловлював свою волю, що він хоче скласти заповіт на свою дружину ОСОБА_3, оскільки він ( заповідач) тривалий час хворів онкологічним захворюванням, і його дружина несла великі матеріальні витрати на лікування, а тому мав намір залишити їй все своє майно, за рахунок якого вона мала погасити виниклі у зв»язку з цим борги.

У судовому засіданні третя особа на стороні позивача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 первісного позову не визнав, а підтримав зустрічний позов. Дав пояснення з який вбачається, що дійсно на початку серпня 2014 року до нього по телефону звернувся спадкодавець ОСОБА_7 і казав, що хоче скласти заповіт на свою дружину і розпитував які документи для цього потрібні. На що він йому розяснив, що потрібно мати паспорти як заповідача, так і особи в чию користь він буде складатися та ідентифікаційні коди, щоб не виникало помилок на написанні особистих даних таких осіб. Через кілька днів до нього прийшла дружина заповідача ОСОБА_3 і принесла необхідні документи. Він підготував проект заповіту і мав прийти до заповідача, оскільки той хворів. У подальшому, 02 серпня 2014 року по телефону він спілкувався з дружиною заповідача, яка сказала, що той хоче приїхати сам. Цього дня він і приїхав з дружиною автомобілем до нотаріальної контори. Оскільки стан здоров»я ОСОБА_7 був поганий і він не міг піднятися до нього сходами, він ( нотаріус) спустився до нього, де той сидів в автомобілі. Там він ще раз уточнив і вислухав його волю і заповідач ще раз підтвердив, що все своє майно він хоче заповісти своїй дружині ОСОБА_3. Однак прямої вказівки на те, щоб у заповіті було вказано, що це його дружина, спадкодавець не давав і це його воля. Після чого він роздрукував заповіт, знову спустився до заповідача, розяснив йому законодавство, заповідач в його присутності все перечитав і під його (нотаріуса) диктовку зробив напис від свого імені. Після цього він ( нотаріус) зареєстрував даний заповіт.

Допитані у судовому засіданні під присягою в якості свідків позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 та третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 дали пояснення, які за своїм змістом є аналогічними тим поясненням, які вони давали у судовому засіданні в якості відповідно позивача за зустрічним позовом ( відповідача за первісним позовом) та в якості третьої особи на стороні позивача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3. Знає, що батько його дружини хворів і перед операцією казав їй , що він її « не обідить», але що він мав на увазі він не знає. Також підтвердив, що заповідач ОСОБА_7, як батько його дружини знав про їх одруження і про те, що його донька після одруження в листопаді 2012 року змінила прізвище з дошлюбного ОСОБА_7 на Геворкян.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили той факт, що заповідач ОСОБА_6 на час складання заповіту 02 серпня 2014 року знав, що його донька позивачка за первісним позовом після одруження в листопаді 2012 року змінила прізвище з дошлюбного ОСОБА_6 на Геворкян.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини:

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 народилася 24 квітня 1993 року, її прізвище при народженні було ОСОБА_6 і її батьком був ОСОБА_6. В подальшому, 10 листопада 2012 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 і після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на Геворкян.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Савицька) одружилася 24 лютого 1998 року із ОСОБА_6 і після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_6.

02 серпня 2014 року в м.Бережани Тернопільської області приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу в Тернопільській області ОСОБА_5 було посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_6 на випадок своєї зробив таке розпорядження: « належний мені на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями №-15 ( п»ятнадцять), що знаходиться по вул. Бічна в селі Росоховатець Козівського району Тернопільської області, а також все моє інше майно, яке буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося заповідаю: ОСОБА_3». Зазначений заповіт зареєстровано в реєстрі за №-868, не скасовано та не змінено. В подальшому, 29 серпня 2014 року ОСОБА_6 помер.

Після відкриття спадщини позивачка за первісним позовом ( відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1 15 жовтня 2014 року подала до Бережанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 29 серпня 2014 року.

Відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) ОСОБА_3, 16 січня 2015 року також подала заяву до Бережанської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6.

Згідно листа Бережанської державної нотаріальної контори №-369/02-14 від 22 квітня 2015 року дано розяснення, - оскільки виник спір між вищевказаними особами відносно кола спадкоємців зазначених у заповіті, слід звернутися до суду для вирішення зазначеного питання.

Вказані факти учасниками процесу у судовому засіданні не оспорені та визнані.

Оцінивши у судовому засіданні наявні у справі докази, подані як в обґрунтування первісних так і зустрічних вимог та заперечень на них, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про тлумачення заповіту на її користь не підлягають до задоволення, а зустрічні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами матеріального права, які містяться в Книзі Шостій Спадкове право Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, після померлого ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, не може відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після спадкодавця ОСОБА_6, померлого 29 серпня 2014 року. Причиною цього є те, що нотаріус фактично відмовив у вчиненні такої нотаріальної дії особам, які звернулися із заявою про прийняття спадщини з тих підстав, що заповіт підлягає тлумаченню, оскільки із заявою про прийняття спадщини, зазначаючи себе спадкоємцем за заповітом звернулася ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої було ОСОБА_6 і яка вважає, що заповіт складено саме на її користь, як доньки заповідача, а не на користь ОСОБА_3, як його дружини. Із заявою аналогічного змісту до нотаріуса звернулася із ОСОБА_3, оскільки вважає, що заповіт складено на її користь як дружини, а не на користь доньки ( позивачки ОСОБА_1П.).

Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї з сторін суд може постановити рішення про тлумачення заповіту.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 відповідно до ст.213 ЦК України просять суд постановити рішення про тлумачення заповіту померлого ОСОБА_6.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 02 серпня 2014 року склав заповіт на користь позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_3, як своєї дружини виходячи за наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає не доведеними у судовому засіданні належними і допустимими доказами і не приймає до уваги посилання позивачки за первісним позовом, що її батько заповідач ОСОБА_6, 02 серпня 2014 року склав зазначений заповіт в користь ОСОБА_3, фактично маючи на увазі, що зазначена особа є його ( заповідача) донькою, не знаючи, що вона на цей час вже змінила своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_3 на Геворкян. Суд вважає таке твердження необгрутованим, оскільки допитані у судовому свідки як з її ( Геворкян) сторони, так і зі сторони відповідачки за первісним позовом, підтвердили той факт, що заповідач був на весіллі доньки 10 листопада 2012 року і знав, що вона змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на Геворкян.

Отже, на момент посвідчення заповіту була лише одна особа прізвище, ім»я та по батькові якої є ОСОБА_3 і це дружина померлого спадкодавця, а не його донька ОСОБА_1, яка змінила своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_3 на Геворкян ще 10 листопада 2012 року і про цей факт заповідачу було відомо.

А тому, суд приходить до висновку, що на час висловлення заповідачем своєї волі -02 серпня 2014 року при посвідченні заповіту, вказуючи особу на користь якої складено такий заповіт, - ОСОБА_3, заповідач мав на увазі, що такою особою є його дружина позивачка за зустрічним позовом.

Такі встановлені факти й обставини дають підстави суду тлумачити волю заповідача, висловлену в заповіті, таким чином, що ОСОБА_6 померлий 29 серпня 2014 року, у заповіті посвідченому 02 серпня 2014 року в м.Бережани Тернопільської області 02 серпня 2014 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстровий номер 868) зробив розпорядження, що на випадок своєї смерті він заповів все належне йому на час смерті майно своїй дружині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, картка платника податків НОМЕР_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 213, 1256, 1268-1270, 1296 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити за необґрунтованістю заявлених вимог у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту від 02 серпня 2014 року складеного ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, що такий заповіт фактично складений на користь ОСОБА_1, як доньки заповідача.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Заповіт ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, якому було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 посвідчений в м.Бережани Тернопільської області 02 серпня 2014 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстровий номер 868) у якому заповідачем ОСОБА_6 зроблено розпорядження, що на випадок його смерті належне йому на час смерті майно він заповідає ОСОБА_3, слід тлумачити так, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, якому було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , померлий 29 серпня 2014 року, заповітом, посвідченим в м.Бережани Тернопільської області 02 серпня 2014 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстровий номер 868), на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким заповів все належне йому на час смерті майно своїй дружині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, картка платника податків НОМЕР_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_12