АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2975/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М. , Карпенко О. В.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква - Свириденка Віталія Миколайовича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,-

в с т а н о в и л а :

31 липня 2015 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_7 проживав в гуртожитку, який належить Міністерству оборони України та перебуває на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, за адресою: АДРЕСА_1. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочинів та призначено покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Позивач зазначає у позові, що гуртожиток, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_7, є відомчим житловим фондом Міністерства оборони України та знаходиться на утриманні квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква. ОСОБА_7 не проживає у даному гуртожитку за вказаною адресою більше 5-ти років, відношення до МО України не має. Станом на 01 січня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість за комунальні послуги в розмірі більше 10000 грн., яка продовжує зростати.

Позивач вказує, що оскільки відповідач ОСОБА_7 у спірній кімнаті гуртожитку не проживає більше шести місяців, не сплачує заборгованість за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, то він вважається таким, що втратив право користування житлом на підставі вимог ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житлом в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позову квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква - Свириденко В.М. оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення незаконне та не обґрунтоване, не відповідає вимогам чинного законодавства та прийнято з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2015 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з'являвся, тому було опубліковано повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» № 240 від 23 грудня 2015 року про дату та час судового засідання, призначеного на 29 грудня 2015 року на 09 год. 30 хв. по даній справі, оскільки місцезнаходження відповідача після звільнення з місць позбавлення волі невідоме.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває у місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання за вироком суду, тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 71 ЖК України за ним зберігається право на жиле приміщення протягом всього строку відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є вірними, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 28 КК України та призначено покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно даних довідки з місця проживання про реєстрацію та склад сім'ї, виданої КЕВ м. Біла Церква № 205, ОСОБА_7 з 02 вересня 2005 року зареєстрований в АДРЕСА_1.

Згідно довідки квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква від 28 квітня 2015 року № 796 на балансі КЕВ м. Біла Церква, станом на 01 січня 2015 року знаходяться будівлі по військовому містечку № 1 м. Черкаси, вул. Ільїна, 222, 222/1 а. с. 8).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилався на те, що гуртожиток, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_7, є відомчим житловим фондом Міністерства оборони України та знаходиться на утриманні квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква. ОСОБА_7 у спірній кімнаті не проживає більше шести місяців, не оплачує заборгованість за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, тому він вважається таким, що втратив право користування житлом в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В свою чергу статтею 47 Конституції України встановлено, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Частинами 4 та 5 даної норми Закону передбачено, що якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житлом. Також належних доказів ним не надано під час розгляду його апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач повинен бути визнаним таким , що втратив право користування житлом у гуртожитку на підставі ст. 132 ЖК України, оскільки гуртожиток є відомчим житлом Міністерства оборони України , і інші працівники, які поселилися у гуртожиток в зв'язку з роботою можуть бути виселені без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням, а ОСОБА_7 не перебуває в трудових відносинах , тому не має право на проживання у відомчому гуртожитку, не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів, оскільки в суді першої інстанції такі вимоги не заявлялись, з такими підставами позивач до суду з позовом не звертався, а посилався лише на вимоги ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст. 405 ЦК України , в межах яких і розглянуто справу судом першої інстанції. В суді апеляційної інстанції позивач не може змінити підстави звернення до суду з позовом, тому колегія суддів відхиляє дані доводи.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, підлягають відхиленню, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква - Свириденка Віталія Миколайовича - відхилити.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :