Справа № 755/9822/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

15 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, з вимогою розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 травня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №409, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повнолітті дитиною ОСОБА_4, починаючи з моменту подачі позову, що є предметом позову.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини зупинено на два місяці, у зв'язку з наданням сторонам по справі строку для примирення. (а.с.20-21)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 05 травня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, спільне сумісне життя подружжя не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки, що негативно впливає на психоемоційний стан як позивача, так і малолітньої дитини, така негативна поведінка відповідача стала підставою для припинення сімейно шлюбних стосунків, з квітня 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та досягнення дитиною повноліття, оскільки від подач ухиляється від надання мат рільної допомоги на утримання малолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив надати строк для примирення на два місяця, мотивуючи тим, що звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу є передчасним, відповідач не втрачає надії на можливість відновлення сімейно-шлюбних стосунків, має намір вживати всіх можливих заходів для примирення, однак після спливу наданого судом строку на примирення, відповідач подав до суду заяву про визнання позову, просив розірвати шлюбу та не заперечував щодо присудження до сплати аліментів у розмірі, визначеному позивачем.

Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, що стало підставою припинення сімейно-шлюбних відносин, з квітня 2015 року подружжя спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за час наданий судом примирення між подружжям не відбулось, при цьому суд враховує позицію відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов, не заперечує факт припинення сімейно-шлюбних відносин між подружжям, тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими, оскільки з квітня 2015 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_2, батько дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді авіаційного техніка з планера та двигунів в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», середньомісячна заробітна плата за основним місцем роботи відповідача складає 20017 грн. 40 коп., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, відповідач і визнав позов в повному обсязі, тому у відповідності до положень ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 15 травня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн., які сплачені позивачем за подання позову про розірвання шлюбу, та стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 110, 112, 150, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 05 травня 2012 (актовий запис №409) - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_1, прізвище чоловіка залишити ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва, працює на посаді авіаційного техніка з планера та двигунів в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України»,ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, зареєстрований та проживає з адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 15 травня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва, працює на посаді авіаційного техніка з планера та двигунів в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України»,ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, зареєстрований та проживає з адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я