ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"07" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було задоволено.

Даним рішенням розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 01 березня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 263.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що в резолютивній частині рішення суду була допущена технічна помилка, оскільки не зазначено з кого та в якій сумі сплачувати державне мито на користь держави, у зв'язку з чим просить виправити дану помилку.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На час пред'явлення позову були чинні норми п. 1 ч. 3 ст. 79, ст. 81 ЦПК України, якими визначалося, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позовної заяви позивачкою було сплачено 8 грн. 50 коп. судового збору в дохід держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258, що підтверджується квитанціями від 09.09.2010 року (а.с. 1, 2).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове

рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За викладених обставин заява ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки, відповідно до положень ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258, необхідно стягнути понесені позивачкою судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі судовий збір в сумі 8 (вісім) грн. 50 коп. та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя