Справа № 445/1307/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В.М.

при секретарі Захарчук Н.Я.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Золочівське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача провідний інженер охорони і захисту лісу ДП «Золочівський лісгосп» ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Золочівське лісове господарство» про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 6 699,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок незаконних дій відповідача погіршився її стан здоровя. Додає, що її незаконно було притягнено до адміністративної відповідальності, що підтверджується рішенням Золочівського районного суду Львівської області про скасування відповідної постанови. Розмір моральної шкоди визначає з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць, з моменту застосування щодо неї адміністративного стягнення і до моменту скасування постави про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не з"явилася, подала в суд заяву, в якій просила розглядати справу без її участі .Позов просила задовольнити.

Представник Відповідача ОСОБА_4 позов не визнає, подала суду письмові заперечення на позовну заяву. Вважають, що відсутні протиправна поведінка та вина заподіювача шкоди, оскільки працівники ДП «Золочівське лісове господарство» діяли виключно у межах закону, протиправної поведінки не вчинили. Крім цього, вважають, що адміністративний штраф у розмірі 85,00 грн. не міг призвести до моральних страждань, які позивач оцінює у 6 690,00 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачак, третьої особи, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

28 листопада 2014 року працівником Золочівського ДП «Галсільліс» ОСОБА_5 було складено протокол №13 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП, вчинене ОСОБА_6.

31 грудня 2014 року Державним підприємством «Золочівський лісгосп» винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень.

16 червня 2015 року Золочівським районним судом Львівської області винесено постанову, згідно із якою постанову провідного інженера охорони і захисту лісу державного підприємства «Золочівське лісове господарство» від 31.12.2014 року про накладення штрафу в сумі 85,00 грн. на ОСОБА_3 по ст.65 КУпАП скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито.

Як роз'яснено у п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суди у повній мірі врахували положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, та прийнявши до уваги, що законом встановлено тільки мінімальній розмір відшкодування моральної шкоди, а не її максимальний розмір.

На підставі доказів, наявних у матеріалах справи, судом встановлено причинний зв'язок між діями Відповідача, протиправність яких встановлена постановою Золочівського районного суду Львівської області, та певними негативними явищами у житті Позивача.

В ході судового розгляду позивачем не було надано суду доказів завдання відповідачами позивачу моральної шкоди у розмірі 6 690,00 грн.

Однак, виходячи із принципу виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 179, 212, 214 ЦПК України, ст. ст. 22,23, 321,331,386 ЦК України,Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» (, місцезнаходження: 80743, Львівська область, Золочівський район, село Струтин) на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Стягнути із Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» (, місцезнаходження: 80743, Львівська область, Золочівський район, село Струтин) на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 121,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7