Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/8026/15
Провадження №22ц/778/6747/15 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.

суддів: Дашковської А.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту користування житловим будинком. В заяві зазначає, що 05.05.2011 року померла її мати ОСОБА_3 До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Цегельна, 75 та земельна ділянка на якій розташований житловий будинок, однак правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, останній не проходив реєстрацію права власності. При житті на ім.я ОСОБА_3 було складено технічний паспорт на житловий будинок від 17.12.2010 року, де вона зазначена його користуачем. ОСОБА_3 також розпочала процедуру приватизації земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, однак до своєї смерті не встигла отримати всі правовстановлюючі докуменитти за зазначене майно.

Після смерті матері ОСОБА_2 постійно користується зазначеним житловим будинком, проте, ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації відмовило їй у внесені змін до технічного паспорту, тому вона просить встановити факт постійного користування житловим будинком за адресо: м. Запоріжжя вул. Цегельна, 75, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 05.05.2011 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав, що мається спір про право, тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 256 ЦК України відмовив у відкритті провадження.

Ці висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам застосованих норм процесцуального закону.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факу, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно з роз"ясненнями, надани у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 слідує, що в ній вона просить встановити юридичний факт постійного користування житловим будинком за адресою м. Запоріжжя, вул. Цегельна, 75, який належав її матері ОСОБА_3 на підставі технічного паспорту від 17.12.2010 року, яка померла 05.05.2011 року, оскільки від встановлення цього факту залежить внесення змін до технічного паспорту на житловий будинок, подальша приватизація земельної ділянки, оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщин входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, з заяви фактично вбачається, що ОСОБА_2 бажає щоб права та обовязки (спадщини) від її померлої матері ОСОБА_3 ( спадкодавця) перейшли до неї як спадкоємця.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі про встановлення факту користування житловим будинком, суд першої інстанції правильно керувався положенням ч.4 ст.256 ЦПК України і виходив із того, що із змісту заяви вбачаються винекнення спадкових правовідносини, оскільки має місце спір про право на спадкування, який належить розглядати в позовному провадженні.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального закону.

Підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом обставин справи є неспроможними і суперечать вимогам процесуального закону.

За вказаних обставин, колегія ввважає, що ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, тому у відповідності до вимг п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України її слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу як необгрунтовану.

Керуючись ст.ст. 256, 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: