АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/1375/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1382/К/15 суддя Бондарєва О.І.
Категорія - 49 (І) Суддя-доповідач Чорнобук В.І.
УХВАЛА
Іменем України
28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:
позивач ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2015 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема судом не враховано, що шлюбні відносини сторін припинились з жовтня 2014 року. На теперішній час у позивача є нова сім`я, вона вагітна і перебуває на обліку. На думку ОСОБА_1 , довідка надана відповідачем про його перебування у Збройних Силах України є недійсною, оскільки позивач кожного дня бачить відповідача у місті. Крім того, судом не враховано, що у позивача скоро народиться дитина, батьком якої є інший чоловік, тому їй необхідно розірвати шлюб, щоб зареєструвати дитину на його рідного біологічного батька.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.201, п.2 ч.1 ст.203 ЦПК України й виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 призваний на військову службу з оголошення часткової мобілізації до військової частини пп В-6250 м. Чугуєв, тому зазначена обставина дає підстави суду для обов`язкового зупинення провадження по справі.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Положеннями п.2 ч.1 ст.203 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року з відповідними змінами, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно ч.11 ст.1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Аналогічне визначення викладене у ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року.
Положеннями ст. 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Статтею 5 вказаного Закону передбачено порядок введення воєнного стану. Так у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону. Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_2 призваний Центрально-Міським районним військовим комісаріатом на військову службу з оголошенням часткової мобілізації до військової частини пп НОМЕР_1 м. Чугуєв ПЗП Харківської області. (а.с.15,41-42,43)

Відповідно до довідки № 3627 від 07 липня 2015 року військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (а.с.44), солдат ОСОБА_2 дійсно проходить службу у даній військовій частині.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що військова частина в якій проходить службу відповідач переведена на воєнний стан. Крім того, у справі також відсутні докази, що в Україні або окремих її місцевостях було введено воєнний стан.
Даних обставин справи суд першої інстанції не врахував та без достатніх на те правових підстав застосував до правовідносин, що склались п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про обов`язок суду зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом при вирішенні питання про зупинення провадження у справі було порушено норми процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права та неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду має бути скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1,2,3 ч.1 ст. 311, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2015 року скасувати.

Направити справу до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: