АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТКБ «Правекс Банк» Циганкової Ольги Володимирівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1990 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому вони перебувають до цього часу. В період шлюбу за спільні сімейні кошти було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 Договір купівлі-продажу від 14.08.2007 року був оформлений на ім'я відповідача, також за відповідачем було зареєстровано право власності. Позивач вважає, що вказана квартира є об'єктом права їхньої спільної сумісної власності. В уточнених позовних вимогах проcила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири та 1/2 частину квартири залишити у власності відповідача.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1

Ухвалою від 25 вересня 2015 року представнику ПАТ КБ «Правекс Банк» відмовлено у перегляді заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Правекс Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону, а саме зазначив, що спірна квартира є предметом договору іпотеки, який укладено з відповідачем на забезпечення договору кредиту, а тому постановленням рішення про поділ майна подружжя суд порушує права банку як іпотекодержателя.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб у 1990 році в м.Краматорську. На час розгляду справи шлюб між сторонами не розірвано.

Відповідно до ст.. 60 ч.2 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Під час шлюбу було придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14 серпня 2007 року, який оформлений на ім'я відповідача ( а.с.4).

Відповідно до ст.. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором.

Задовольняючи вимоги про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що квартира набута подружжям за час їхнього шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю, яка належить їм у рівних частках.

Судом встановлено також, що 10.08.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТКБ «Правексбанк» було укладено Договір іпотеки № 6-034/07Р ( а.с.59)

Посилання апелянта на ту обставину, що при поділі майна подружжя ОСОБА_3 порушені права банку як іпотекодержателя, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до Сімейного законодавства України майно, набуте в період шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя. Підстав для відмови позивачу у позові про поділ цього майна, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1,2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності ( права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, яка набула право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Крім того, поділ майна подружжя не є розпорядженням іпотечним майном з боку іпотекодавця в розумінні договору іпотеки, а фактично є передачею частини майна у володіння та користування іншого з подружжя.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТКБ «Правекс Банк» Циганкової Ольги Володимирівни відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :