Справа №461/7898/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

22 жовтня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Романюка В.Ф.

при секретарі Куц Н.З.

з участю: позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4, який зареєстрований 01.03.2013р. у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис про наше одруження № 2671. Визначити постійне місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі матірю - ОСОБА_1 Відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_6. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 01.03.2013 р. між нею та ОСОБА_4 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №205235 від 01.03.2013 р., також змінила свою прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_1

У шлюбі, 01.07.2014 р. у них народився син ОСОБА_5 Однак, сімейне життя в неї із ОСОБА_4 не склалося. Останній почав вживати алкогольні напої, створював постійні скандали, не допомагав їй ні по господарству, ні по догляду за маленьким сином. З серпня 2014 р. ОСОБА_4 став агресивний, у нього почали проявлятися психологічні розлади, він постійно стверджував, що за ним хтось слідкує, говорив, що вона є клоном, погрожував їй. ОСОБА_1 дуже хвилювалася за своє життя та життя їхнього сина, однак намагалася допомогти своєму чоловіку, неодноразово зверталася за допомогою до лікарів психіатрів. Проте, жодного позитивного результату лікування не принесло.

15 грудня 2014 р. відповідач влаштував скандал, почав ОСОБА_1 принижувати, ображати, викручувати руки та спричинив останній сильний фізичний біль, про що вона звернулася до правоохоронних органів. ОСОБА_4 неодноразово їй телефонував і погрожував, слідкував за нею та чатував біля підїзду квартири, в якій ОСОБА_1 проживала із сином. За захистом вона зверталася до правоохоронних органів, оскільки хвилювалася за своє, свого сина життя та здоровя.

20.12.2014 р. ОСОБА_4 вночі влаштував скандал, вимагав впустити його в орендовану квартиру, де ОСОБА_1 разом із сином проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач був неадекватний і вона боялася відчиняти йому двері. Хвилюючись за себе і свого сина, зателефонувала своєму татові ОСОБА_6 і розповіла все, що відбувається. Її батько приїхав до них зранку, а ОСОБА_4, в свою чергу, нікуди не пішов і продовжував вимагати впустити його у квартиру. ОСОБА_4 сказав, що йому необхідно забрати свої речі із квартири, а тому тато вирішив його впустити, щоб він забрав все що йому необхідно та залишив у спокої ОСОБА_1 та сина. Однак, ОСОБА_4 зайшовши у коридор квартирі наніс її татові удар ножем, чим спричинив йому проникаюче поранення живота з пошкодженням тонкого кишківника та сальника, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. По вказаному факту було відкрите кримінальне провадження у межах якого проведено комісійну судову психіатричну експертизу та складено Висновок № 21 від 04.02.2015р., в якому зазначено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Щодо вчиненого ОСОБА_4 злочину проводиться судовий розгляд.

Після всього пережитого та протиправної поведінки ОСОБА_4 по відношенню, щодо неї та моєї сімї, ОСОБА_1 боїться його, хвилююся за своє життя та життя свого сина, адже відповідач здатний на все, що завгодно. Він вживає алкогольні напої, перебуває у стані психологічного розладу та постійно їй погрожує, що підтверджується заявами поданими до правоохоронних органів та відповідями, тому просить розірвати укладений між ними шлюб.

Крім цього, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання їхнього сина ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні до позову. Однак, подала заяву про залишення позивної вимоги, щодо визначення постійного місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі матірю - ОСОБА_1 без розгляду. Проти винесення заочного рішення не заперечила.

Представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали. Просили такі задоволити. Щодо залишення позовної вимоги, яка стосується визначення постійного місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі матірю - ОСОБА_1 без розгляду, не заперечили. Проти винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано заяву про залишення позовної вимоги щодо визначення постійного місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі матірю - ОСОБА_1 без розгляду. /а.с.60/. Відтак, суд вважає за необхідне заяву позивача задоволити, як це передбачено п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 01.03.2013 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_4, зареєстрували свій шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №215. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини «Вересович». Факт реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-СГ №205235 від 01.03.2013 р. /а.с.7/.

В шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №420241. /а.с.8/.

Як зясовано у судовому засіданні, у ОСОБА_4 проявлялися психологічні розлади, зокрема постійно стверджував, що за ним хтось слідкує, також періодично погрожував ОСОБА_4 В наслідок чого, ОСОБА_1 неодноразово зверталась із заявами до Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, в яких просила вжити заходів щодо ОСОБА_4 /а.с.10, 11/.

Так, 31.12.2014 р. №16.09.2791 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_8 на заяву ОСОБА_1 надано відповідь про те, що дії ОСОБА_4 не супроводжувались грубим порушенням громадського порядку, особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а тому розгляд заяви ОСОБА_1 припинено. /а.с.14/.

30.01.2015 р. №16/9,172 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_8 на заяву ОСОБА_1, надано відповідь, в якій вказано про те, що ОСОБА_4 в терміни, визначені ЗУ «Про звернення громадян» не опитано, по фактах, викладених у її заяві так як він із 15.01.2015 р. перебуває у Львівській обласній психіатричній клінічній лікарні, де із ним проводять стаціонарну судово-психіатричну експертизу, доступ до нього виключено. Після звернення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 буде опитано та відносно нього буде прийнято рішення згідно чинного законодавства. /а.с.13/.

27.03.2015 р. №16/9-345 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_8 на заяву ОСОБА_1 надано відповідь про те, з метою проведення повної і всебічної перевірки, опитування ОСОБА_4, а також вжиття належних заходів реагування, матеріали перевірки скеровано в Старосамбірський РВ ГУМВС України у Львівській області. /а.с.15/.

12.05.2015 р. №16/4-884 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України ОСОБА_8 на заяву ОСОБА_1 надано відповідь про те, що за результатами проведеної перевірки працівниками Старосамбірського РВ ГУ МВС України у Львівській області із ОСОБА_4 проведено профілактично-розяснювальну бесіду виховного характеру спрямовану на попередження з його сторонни вчинення насильства в сім'ї. /а.с.16/.

12.06.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до начальника Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_8 із заявою про внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_4 та вжиття всіх заходів для її захисту та малолітнього сина ОСОБА_5 /а.с.17-19/.

На вищезгадану заяву, начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 27.05.2015 р. №16/9-1002, ОСОБА_1 повідомлено про те, що у результаті проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_4 згідно висновку судово-психіатричного експерта №21 страждає хронічним психіатричним захворюванням у формі шизоафктного розладу, манікально-маячний синдром, і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку із цим ОСОБА_1 розяснено, що вона має право звернутися до суду про зміну режиму лікування ОСОБА_4 із звичайного на обмежений. /а.с.20/.

Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта №21 від 04.02.2015 р., який був проведений в межах кримінального провадження щодо нанесення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6, дії якого кваліфіклвано за ч.1 ст.121 КК України, в якому зазначено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. /а.с.21-30/.

Даний висновок судом приймається до уваги, оскільки з такого вбачається, що ОСОБА_4 дійсно страждає на хронічні психічні захворювання, які можуть буди небезпечними для життя та здоровя ОСОБА_1 та їхнього малолітнього сина ОСОБА_5

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.05.2015 р. до ОСОБА_4 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. /а.с. 72-75/.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справи апеляційного суду Львівської області від 22.09.2015 р., ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 28.05.2015 р. в часині застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом залишено без змін. /а.с.76-79/.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 остаточно втратила почуття любові та поваги до ОСОБА_4 на протязі тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина ОСОБА_5 проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні та вихованні.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, що проявляється агресивним ставленням та приниженням гідності ОСОБА_1, а також переслідуванням останньої, чим порушує її законні права. Відтак, з таких обстави суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - «Парута».

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 197, 207, 209, 212, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який зареєстрований 01.03.2013 р. у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №2671.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 «Парута».

Позовну вимогу ОСОБА_1 про визначення постійного місця проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі його матірю ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, серія і номер паспорта КС949339) сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк