Справа № 361/1054/14 Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/1958/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 29.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Сушко Л.П.., ОСОБА_2,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Броварської міської ради про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст. 180 СК України та просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошові сумі по 1500 грн на кожну, починаючи з 16.10.2013 р.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала із відповідачем у цивільному шлюбі з 2003 року по 22.09.2012 року. Із 23 вересня 2012 року вони разом не проживають, а відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні їхніх дочок. Враховуючи те, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, має нерегулярний мінливий дохід, позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом допущено істотні порушення норм процесуального права. Зокрема таким порушенням відповідач вважає неприйняття судом першої інстанції при розгляді вказаної справи поданого ним зустрічного позову щодо оспорення ним батьківства відносно дітей позивачки, в разі задоволення якого позов ОСОБА_4 не підлягав би до задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач на даний час працевлаштований та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, а домовленостей щодо утримання дітей між сторонами не існує, тому має можливість сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, як такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-БК №219338 ОСОБА_6 народилась 24 грудня 2006 року, батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження) (а.с.3).

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-БК №219340 ОСОБА_7 народилась 17 травня 2008 року, батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження) (а.с.4).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. За цією ж адресою зареєстровані та проживають малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.5,22)

З 03.03.2014 року позивачка працює у ПП «Грін-Компані» на посаді бухгалтера з оплатою праці в розмірі 1218 грн/місяць (а.с.46).

Із трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеного 04.03.2014 р. та зареєстрованого Деснянським районним центром зайнятості, видно, що ОСОБА_3 працює штукатуром у ОСОБА_8, розмір його заробітної плати становить 1800 грн/місяць (а.с.104).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2013 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь його матері ОСОБА_9 у розмірі 900 грн. щомісячно і до її смерті (а.с.106,107).

Із свідоцтва про народження серії І-БК №388381 вбачається, що ОСОБА_10 народився 02 грудня 2013 року, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с.111).

Також, судом встановлено, що ніяких домовленостей щодо утримання дітей між сторонами немає.

За змістом ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року).

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтв про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Обидві дитини проживають з матірю та знаходяться на її утриманні.

ОСОБА_3 працює штукатуром на підставі трудового договору, розмір його заробітної плати становить 1800 грн в місяць.

На виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.09.2013 р. ним щомісячно сплачуються аліменти на користь його матері ОСОБА_9 у розмірі 900 грн і до її смерті.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 суть яких зводиться до того, що неприйняття судом першої інстанції зустрічного позову про оспорення батьківства тим, самим позбавлено його права на спростування вимог позивачки то колегія суддів враховує, що відповідачем у справі ОСОБА_3 був поданий до ОСОБА_4 позов Соломянського районного суду м. Києва про оспорення батьківства, апеляційним судом Київської області провадження у вказаній справі було зупинено на час розгляду місцевим судом вказаного позову. Разом з тим з ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі № 760/20704/14-ц вбачається, що за заявою ОСОБА_3 поданий ним позов залишений без розгляду, таким чином посилання відповідача на те, що він не являється батьком дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 є не доведеним.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про правильність висновків суду першої інстанції щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини його доходу, оскільки він офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, хоча і має на утриманні ще одну малолітню дитину та непрацездатну матір.

Тому, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими і не спростовують висновків суду.

Керуючисьст.ст. 180, 181, 182 СК України, ст.ст. 303-304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Л.П. Сушко

ОСОБА_2