АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Побірченко Т.І.

Поливач Л.Д.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Президії Національної академії наук України, Служби безпеки України про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву ОСОБА_3 до Президії Національної академії наук України, Служби безпеки України.

Не погодившись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, а матеріали справи направити до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (а.с.69).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 як неподану, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який подав апеляційну скаргу на указану ухвалу, що не є заявою про виправлення недоліків, не усунув недоліки позовної заяви відповідно до вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що на висвітленні в ухвалі від 15 травня 2015 року (про надання строку для виправлення недоліків) питання він надав вичерпні відповіді ще у листопаді 2014 року, а тому підстав для залишення його позовної заяви без розгляду і, як наслідок, для повернення її як неподаної у суду не було.

Указані доводи сторони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Указана справа в частині вирішення районним судом питання прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі вже була предметом апеляційного розгляду.

Скасовуючи попередню ухвалу районного суду про повернення позовної заяви як неподаної та передаючи питання на новий розгляд суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд має чітко зазначити в чому саме позовна заява не відповідає вимогам закону та яким чином позивач має усунути виявлені недоліки.

Однак районним судом при залишенні позовної заяви без руху не враховані викладені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року обставини, які стали підставою для скасування попередньої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року про повернення позовної заяви як неподаної (а.с.37-93).

Так районним судом чітко не зазначено, що позивач для усунення недоліків своєї позовної заяви повинен подати позовну заяву в новій редакції, яка повинна містити певні реквізити, посилання тощо, які в порушення вимог процесуального закону відсутні у поданій заяві.

За правилом ч.1 ст.119 ЦПК України позовна заява подається у письмовій формі.

З огляду на це вимога про обов'язкове подання заяви у друкованому вигляді не ґрунтується на вимогах закону.

Ухвала від 15 травня 2015 року (про надання строку для виправлення недоліків) не містить висновку суду, що подану у письмовій (рукописній) формі позовну заяву неможливо прочитати.

Відповідно до роз'яснень абзацу четвертого п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" №2 від 12 червня 2009 року подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, не може бути повернута позовна заява з мотивів ненадання доказів.

Крім того, за правилом ч.6 ст. 130 ЦПК України під час попереднього судового засідання, яке проводиться з метою, зокрема, забезпечення правильного та швидкого вирішення справи, суд: уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду.

Таким чином, питання, висвітлені в ухвалі від 15 травня 2015 року (про надання строку для виправлення недоліків), які стали підставою для повернення позовної заяви як неподаної, вирішуються в порядку, визначеному ст. 130 ЦПК України.

Крім того, на момент постановлення ухвали про повернення позовної заяви ОСОБА_3 як неподаної, у розпорядженні суду були відсутні дані про отримання позивачем копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року.

Отже, висновок суду про повернення позовної заяви як неподаної є також передчасним.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про направлення матеріалів справи на розгляд до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України задоволенню не підлягають, оскільки у апеляційного суду відсутні відповідні повноваження (ч.2 ст.307 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання про прийняття позовної заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 307, ст.312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року скасувати.

Питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.І. Побірченко

Л.Д. Поливач