У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 23 вересня 1989 року по 28 травня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 У 2008 році їй було встановлено третю групу інвалідності, вона є пенсіонеркою, не працює, у повторному шлюбі не перебуває, житла та земельної ділянки в м. Тернополі не має, тому змушена винаймати помешкання. Вона часто хворіє, тому потребує додаткових коштів на лікування та оздоровлення, а ОСОБА_3 відмовляється надавати їй будь-яку матеріальну допомогу. Оскільки колишній чоловік працює та отримує заробітну плату у розмірі 5 тис. грн, тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 500 грн щомісячно протягом строку інвалідності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти (аліменти) у розмірі 2 500 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи та з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Посилання заявника на необхідність врахування індексу інфляції, росту цін при розрахунку розміру прожиткового мінімуму, є необгрунтованими, оскільки зазначені чинники впливають як на позивача, так і на відповідача.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень Законів України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та «Про державний бюджет України на 2015 рік», про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, ОСОБА_2 не доведена матеріальна спроможність відповідача надавати їй матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний